Справа № 640/21233/19
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у заміні боржника у виконавчому листі

03 жовтня 2025 року м. Київ № 640/21233/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши заяву Управління Державної казначейської служби у Печерському районі м. Києва про заміну боржника у виконавчому листі в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сингента» до Офісу великих платників податків ДФС, третя особа - Київська митниця про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2022 було задоволено частково адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сингента» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 28.10.2019 № та №.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сингента» (, адреса: 03022, м. Київ, вул. Козацька, буд. 120/4) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податку ДФС (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11Г) сплачену суму судового збору у розмірі 19210, 00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять грн. 00 коп).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2022 в частині відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сингента» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях позивача кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, яке зазначено на сторінці 6 акту від 19.07.2019 № н28/19/28-10-14-03-03/ скасовано. Провадження у справі у вказаній частині закрито.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2022 залишено без змін.

29.02.2024 видано виконавчий лист по справі про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ було постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва. Крім того установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

До Київського окружного адміністративного суду надійшла заява Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження - боржника у виконавчому листі Офіс великих платників податків ДФС на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями матеріали справи № 640/21233/19 разом із заявою передані для розгляду судді Шевченко А.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 призначено засідання для розгляду заяви на 02.10.2025.

02.10.2025 у судове засідання з`явилися повноважні представники стягувача та боржника.

У судовому засіданні представник стягувача підтримала заяву Управління Державної казначейської служби у Печерському районі м. Києва про заміну сторони у виконавчому провадженні, просила задовольнити її.

Представник Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проти задоволення заяви заперечував. В обґрунтування заперечень вказує, що Державна фіскальна служба України наразі перебуває в стані припинення і запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Державної фіскальної служби України в Єдиному державному реєстрі відсутній, а тому, посилаючись на постанови судів апеляційних інстанцій (№ 640/12022/19, № 640/14082/22) стверджує про передчасність такої заміни.

Представник заявника, сповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду заяви у судове засідання, не з`явився. У заяві просив здійснювати її розгляд за відсутності представника.

Відповідно до частини другої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Протокольною ухвалою від 02.10.2025 суд перейшов до подальшого розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Розглядаючи вказану заяву, суд виходив із наступного.

За приписами частин першої та третьої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

Пунктами 5, 6, 7, 8 цього Порядку передбачено, що орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади -- до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. Кабінет Міністрів України приймає рішення щодо подальшого використання нерухомого майна органу виконавчої влади, що ліквідується, та визначає суб`єкта управління підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління такого органу.

Внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Системний спосіб тлумачення указаних норм свідчить про те, що підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У постанові від 22 січня 2020 року у справі № 2а-15057/09/2670 Верховний Суд указав, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції (постанова Верховного Суду у від 12.06.2018 у справі № 2а-23895/09/1270).

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами)) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другого відповідача суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Указані правові висновки щодо правонаступництва зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №9901/348/19.

Вирішуючи питання публічного правонаступництва, Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 у справі № 826/9815/18 виходив із специфіки публічно-правових відносин, а саме: тієї обставини, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому, такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

У цій постанові Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (повне правонаступництво).

У випадку повного правонаступництва до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи, які стосуються не лише майнових правовідносин, але і правовідносин з приводу проходження публічної служби, зокрема, в частині продовження дії трудового договору з працівниками.

Такий підхід ґрунтується на конституційних принципах безперервності процесу державного управління та відповідальності держави перед людиною за свою діяльність.

Суд враховує, що в даному випадку спір виник у правовідносинах, що безпосередньо пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, а відтак підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок зокрема передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

При цьому, посилання представника відповідача на висновки судів апеляційної інстанції, зокрема у справах № 640/12022/19 та 640/14082/22 є нерелевантними до даної справи, позаяк у вказаних справах правовідносини були пов`язані безпосередньо з проходженням особи публічної служби, поновлення на роботі, а також із правами позивача на призначення пенсії за вислугу років, тобто з приводу відносин, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції.

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, зокрема, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Згідно з пунктом 1 Положення про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 № 643 (із змінами) Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі Міжрегіональне управління) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі ДПС).

Міжрегіональне управління забезпечує реалізацію повноважень ДПС у взаємовідносинах з великими та іншими платниками, які перебувають на обліку в цьому управлінні, і здійснює їх податкове супроводження.

Міжрегіональне управління є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС () у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до пункту 15 вказаного Положення Міжрегіональне управління утворюється без статусу юридичної особи та є органом державної влади, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України, є розпорядником бюджетних коштів.

Із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ідентифікаційний код 44082145, місцезнаходження 02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3) зареєстроване як філія (інший відокремлений підрозділ) ДПС України 30.09.2020.

Таким чином Офіс великих платників податків ДФС, який перебуває у стані припинення реорганізовано шляхом приєднання до Офісу великих платників податків ДПС, який визначений правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДФС у відповідних сферах діяльності. У свою чергу постановою Кабінету Міністрів України №893 від 30.09.2020 Офіс великих платників податків ДПС ліквідовано та Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 № 529 створено Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яке є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС () у відповідних сферах діяльності.

З огляду на викладене, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ідентифікаційний код 44082145) є правонаступником прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДФС.

Таким чином, зважаючи на наведені висновки, суд вважає за необхідне замінити позивача у справі Офіс великих платників податків ДФС () на правонаступника Центральне міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

Керуючись статтями 243, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

заяву Управління Державної казначейської служби у Печерському районі м. Києва про заміну сторони у виконавчому провадженні в адміністративній справі № 640/21233/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сингента» до Офісу великих платників податків ДФС, третя особа - Київська митниця про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Замінити боржника у виконавчому листі у справі № 640/21233/19, виданому 29 лютого 2024 року - Офіс великих платників податків ДФС () на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Шевченко А.В.