Справа № 620/7747/25
Суддя: Марія ДУБІНА
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року Чернігів Справа № 620/7747/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дубіної М.М., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

03.07.2025 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням ухвали судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 17.07.2025 про повернення позивачу його позовної заяви в частині позовних вимог, просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо виготовлення та надання йому довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Положення № 402), щодо вибухових травм (контузій), які призвели до часткової втрати ним слуху;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виготовити та надати йому довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення № 402, щодо вибухових травм (контузій), які призвели до часткової втрати ним слуху.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що невиготовлення відповідачем довідки про обставини травми призвело до того, що його захворювання отримане фактично внаслідок безпосередньої участі у бойових діях військово-лікарською комісією не пов`язано з захистом Батьківщини (у пункті 8 Свідоцтва про хворобу від 15.05.2024 № 767 зазначено (довідка про обставини травми відсутня), що порушує право позивача на належні виплати та інші соціальні гарантії для військовослужбовців, зокрема на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168) за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров я, виплата якої пов`язується з фактом поранення (контузіі?, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини та фактом перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіною М. М. від 17.07.2025 прийнято заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача, заперечуючи проти заявлених позовних вимог просить суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що сам по собі факт перебування військовослужбовця у певних районах, не є підставою для нарахування додаткової грошової винагороди. Відповідно до пункту 1 постанови №168 такою підставою є саме накази командирів (начальників), винесені на підставі бойового наказу (бойове розпорядження), журналу бойових дій (вахтовий журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу по мобілізації з 25.02.2022 по 19.06.2024, з яких з 25.02.2022 по 25.05.2024 у складі військової частини НОМЕР_1 .

У березні 2023 року позивач звертався з рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 щодо погіршення стану його здоров`я та проханням надати можливість проходити військову службу з меншим навантаженням.

У квітні 2024 року позивача було направлено на проходження військово-лікарської комісії НОМЕР_2 , якою 09.04.2024 було встановлено діагноз «двобічна глухота» (за даними аудіометрії від 04.04.2024) та вказано на потребу стаціонарного обстеження позивача з подальшим переоглядом у військовій частині НОМЕР_3 (довідка військово-лікарської комісії від 09.04.2024). За результатами медичного огляду госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 від 15.05.2024 № 768 частину захворювань позивача було визнано такими, що пов`язані з проходженням служби, а частину такими, що не пов`язані з проходженням військової служби, однак, постановою ВЛК про придатність до військової служби було встановлено, що позивач непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (свідоцтво про хворобу від 15.05.2024 № 767, затверджене рішенням 12 Регіональної ВЛК від 24.05.2024).

У цьому свідоцтві про хворобу, зокрема в пунктах 8 та 9 зазначено «зі слів вибухову травму отримав у лютому 2024 року (довідка про обставини травми відсутня). Лікувався консервативно, на етапах медичної евакуації 3 того часу відмічає погіршення слуху на ліве вухо та втрату слуху на праве вухо, головну біль тривогу. З 2023 року відмічає поступове зниження гостроти зору на обидва ока, за медичною допомогою не звертався. У 2022 році помітив появу розширених вен на нижніх кінцівках, не лікувався. Направлений на медичний огляд ВЛК. Перебував на обстеженні і лікуванні: КНП «Чернігівська обласна лікарня» з 07.03.2023 по 16.03.2023. КНП «Чернігівська міська лікарня №2» з 26.12.2023 по 09.01.2024, військове частина НОМЕР_3 з 12.04.2024 по теперішній час».

В матеріалах справи наявні письмові пояснення позивача від з приводу обставин отримання ним травм (контузії).

26.10.2024 позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення заяви на адресу військової частини НОМЕР_1 , у якій просив направити по СЕДУ на адресу військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит в його інтересах про надання документів вказаних в заяві від 11.09.2024, а саме: інформацію (підтверджену документально) щодо не здійснення виплат бойових за березень місяць 2024 року та не виплати в повному об`ємі грошового забезпечення за травень місяць, а також надіслати довідки форми № 5 та 6 про мою безпосередню участь в бойових діях та бойових розпоряджень про виконання підрозділом (органом, групою тощо) оперативно-бойових заходів (бойових дій).

В матеріалах справи відсутні відомості щодо надання запитуваної позивачем інформації.

В подальшому представник позивача направив відповідачу запит від 16.12.2024 року №551 (разом з супровідним на Міністерство оборони України від 16.12.2024 №552) з проханнями:

надати відомості про нарахування грошового забезпечення позивача з наданням копій розрахункових листів належної якості за весь період проходження ним служби у складі в/ч НОМЕР_1 ;

надати довідку про нарахування позивачу додаткової винагороди передбаченої постановою No168 за весь період проходження служби з обов`язковим зазначенням періодів нарахування та підстав (наказ, бойове розпорядження);

надати копії (витяги) з журналів бойових дій, бойових розпоряджень, наказів, що підтверджують участь Позивача у бойових діях, рапортів та інших розпорядчих документів щодо нарахування та виплати додаткової винагороди згідно постанови № 168 за весь період проходження ним служби у складі в/ч НОМЕР_1 ;

надати інформацію чи обліковано військовою частиною факти отримання Позивачем мінно-вибухових травм за час проходження ним служби складі в/ч НОМЕР_1 та чи проводилося за цими фактами службові розслідування;

надати довідки про обставини отримання позивачем мінно-вибухових травм за час проходження ним служби складі в/ч НОМЕР_1 ;

повідомити чи виготовлялися відповідні документи для призначення позивачу пенсії, у випадку, якщо такі документи (довідка про основні та додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії) не виготовлялися - виготовити їх та направити на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , або на адресу реєстрації позивача.

Відповідач листом від 28.12.2024 № 1777 відмовив у наданні інформації посилаючись на відсутність власноручного підпису адвоката на посвідчених копіях свідоцтва та ордера (не приймаючи факсимільний підпис).

Тоді адвокат в інтересах позивача направив запит від 17.01.2025 року № 33 на адресу військової частини НОМЕР_1 (разом з супровідним на Міністерство оборони України від 17.01.2025 №34) з ідентичними проханнями, але з урахуванням зауваження щодо факсимільного підпису. Матеріали справи не містять відомостей про надання інформації на ці запити.

Позивач продовжив звертатися на «гарячу лінію» Міноборони і у квітні 2025 року на його адресу надійшов лист відповідача від 16.04.2025 № 483, яким було повідомлено, що у відповідь на його скаргу вже надсилалася письмова відповідь, а щодо нарахування та виплати додаткової винагороди було повідомлено, що за березень 2024 року додаткова винагорода позивачу не була нарахована по тій причині, що він нібито відмовився виконати бойове розпорядження, а відтак не має права на її отримання. Також відповідач у своєму листі стверджує, що за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 позивач не отримував жодних поранень.

ОСОБА_1 вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо виготовлення та надання йому довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення № 402), щодо вибухових травм (контузій), які призвели до часткової втрати ним слуху, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Закон України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі -Закон № 2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до пункту 4 статті 24 Закону № 2232 військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі -Статут).

Відповідно до статті 260 Статуту на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

У разі направлення на лікування поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі направлення, підписане командиром військової частини, медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.

Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до військового закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Міністерством оборони України.

У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до військового закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Міністерством оборони України.

Наказ командира військової частини про загибель, поранення (контузію, травму, каліцтво) військовослужбовця здійснюється на підставі рапорту командира підрозділу, журналу бойових дій, бойового донесення, картки передового району, первинної медичної картки (Форма 100, Додаток 2 до Настанови з медичного забезпечення ЗС України на особливий період) тощо.

Відповідно до підпункту «б» пункту 6.1. Положення № 402 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Згідно із пунктом 21.1. Положення № 402 у разі, коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно до пункту 21.2. Положення № 402 причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Відповідно до пункту 21.2. Положення № 402 Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у… , а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до пункту 21.7. Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Додатком 5 до Положення №402 визначено форму довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та зі змісту якої слідує, що саме на підставі наказу командира (начальника) військової частини та за його підписом видається така довідка.

Суд зазначає, що позивач наголошує на тому, що позивач обґрунтовуючи порушене право бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 щодо виготовлення та надання йому довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення № 402 вказує на отриману у лютому 2024 році травму, безпосередньо під час участі у бойових діях, внаслідок якої втратив слух. Натомість відповідач заперечує отримання позивачем поранень під час проходження ним військової служби.

Так, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) згідно із додатком 5 до Положення №402 це документ, в якому міститься інформація про обставини, при яких отримано травму, поранення чи каліцтво.)

Суд враховує, що визначення травма має ширше поняття ніж поранення, що охоплює будь-які ушкодження організму, спричинені зовнішніми факторами.

Суд зазначає, що службове розслідування може бути призначене за потреби з`ясування обставин, які мають значення для прийняття рішення командиром та встановлення причинно-наслідкового зв`язку відповідно до статті 260 Статуту.

На час звернення позивача до суду відповідачем достовірно не встановлювалась інформація про обставини, при яких отримано позивачем травму чи поранення. Відсутні відомості про проведення службового розслідування, позаяк в матеріалах справи наявні письмові пояснення позивача з приводу обставин отримання ним трави (контузії).

Суд наголошує на тому, що виходячи зі змісту приписів статей 17, 65 Основного Закону України, громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції; тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати додаткові гарантії соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Суд зазначає, що протиправною бездіяльністю є зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, що на підставі закону чи іншого нормативно-правового акта належать до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

З огляду на те, що наявність чи відсутність довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) згідно із додатком 5 до Положення №402 має безпосередній вплив на належні виплати та інші соціальні гарантії для військовослужбовців, суд, враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, керуючись внутрішнім переконанням, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у спосіб визначений судом, а саме шляхом визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо вирішення питання про виготовлення та надання позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення № 402, щодо вибухових травм (контузій), які призвели до часткової втрати ним слуху; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 вирішити питання щодо виготовлення та надання позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення № 402, щодо вибухових травм (контузій), які призвели до часткової втрати ним слуху після з`ясування обставин, які мають значення для прийняття рішення командиром та встановлення причинно-наслідкового зв`язку відповідно до статті 260 Статуту.

Згідно пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 , заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, пункт 29).

Іншій доводи не заслуговують на увагу.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, та внутрішнього переконання, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити у визначений судом спосіб.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-74, 77, 139, 241-246, 250-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у визначений судом спосіб.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо вирішення питання про виготовлення та надання ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, щодо вибухових травм (контузій), які призвели до часткової втрати ним слуху.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вирішити питання щодо виготовлення та надання ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, щодо вибухових травм (контузій), які призвели до часткової втрати ним слуху після з`ясування обставин, які мають значення для прийняття рішення командиром та встановлення причинно-наслідкового зв`язку відповідно до статті 260 Закону України від 24.03.1999 №548-ХІV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_5 ; місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_2 ).

Суддя Марія ДУБІНА