Справа № 819/3266/15
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 819/3266/15 пров. № А/857/21519/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Носа С.П.,

суддів: Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №819/3266/15 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрій" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

суддя(і) у І інстанції Дерех Н.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення 08 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрій" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Кременецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області від 22 червня 2015 року № , від 22 червня 2015 року №, від 22 червня 2015 року № , стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Кременецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області ( Тернопільська область, місто Кременець, вулиця У. Самчука, будинок 6, ) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрій» (Тернопільська область, місто Кременець, вулиця 107-ї Кременецької дивізії, будинок 1, ) судовий збір у розмірі 97590 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 30 коп.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 апеляційну скаргу Кременецької об`єднаної державної податкової інспекції ДФС у Тернопільській області залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 у справі №819/3266/15 без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.06.2023 касаційну скаргу Кременецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 - без змін.

На виконання судового рішення у справі №819/3266/15, 18.09.2023 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист щодо стягнення судового збору.

28.04.2025 позивач подав до суду першої інстанції заяву, в якій просив визнати поважними причини пропуску СГ ТзОВ "Аграрій" строку для пред`явлення виконавчого листа у справі №819/3266/15 до виконання та поновити такий строк.

Крім того, 28.04.2025 СГ ТОВ "Аграрій" подав заяву до суду першої інстанції, у якій просив замінити боржника у виконавчому листі №819/3266/15, виданому 18.09.2023 Тернопільським окружним адміністративним судом, Кременецьку ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області на Головне управління ДПС у Тернопільській області (46003, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1; ).

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 заяву СГ ТзОВ "Аграрій" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу виконавчого листа задоволено.

Визнано поважними причини пропуску строку та поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №819/3266/15. А також встановлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання - три місяці з дня набрання ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання законної сили.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року заяву представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрій" про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено боржника у виконавчому листі № 819/3266/15, виданому 18.09.2023 Тернопільським окружним адміністративним судом щодо стягнення судового збору, з Кременецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (Тернопільська область, місто Кременець, вулиця У. Самчука, будинок 6, ) на Головне управління ДПС у Тернопільській області (46003 м. Тернопіль вул. Білецька 1, ).

Не погодившись з ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, Головне управління ДПС у Тернопільській області оскаржило її в апеляційному порядку. Просить скасувати вказану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що СГ ТзОВ "Аграрій" лише після спливу більше шести років звернулось із заявою про видачу виконавчого листа. При цьому, судом першої інстанції прийнято рішення про визнання поважними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа у справі №819/3266/15 до виконання та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №819/3266/15 без жодного обґрунтування в чому полягає поважність причин пропуску строку. Судом навіть не зазначено які саме ці причини пропуску строків. Навіть самим заявником у поданій до суду заяві не вказано жодної причини пропуску такого строку.

Апелянт звертає увагу, що починаючи з 14.12.2016, після набрання законної сили судовим рішенням про стягнення на користь заявника суми сплаченого судового збору, СГ ТзОВ "Аграрій" не вживались жодні заходи чи дії щодо звернення даного рішення до виконання.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2 та 3 ст. 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, статтями 14, 370 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 12 вказаного Закону визначено строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку, а саме виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частинами 1, 2 ст. 376 КАС України визначено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Вирішуючи питання визнання поважними причин пропуску строку, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, і, як наслідок, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. В розумінні наведеної норми, поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція була наведена Верховним Судом у постанові від 09.07.2020 у справі № 2а-8535/10/2670.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21.03.2023 у справі №9901/408/19 правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути виключно наявність поважних причин його пропуску. Такі причини мають створювати об`єктивні, непереборні та незалежні від волі особи перешкоди, які унеможливили реалізацію нею процесуальних прав та обов`язків у встановлені законом строки. У разі звернення із заявою про поновлення строку, на заявника покладається обов`язок доведення таких непереборних обставин.

Як слідує з матеріалів справи, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2015, яка набрала законної сили 14.12.2016, у адміністративній справі №819/3266/15 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Кременецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області на користь позивача судовий збір у розмірі 97590,30 грн.

18.09.2023 судом видано виконавчий лист у справі №819/3266/15, згідно із яким строк пред`явлення його до виконання до 13 лютого 2019 року.

Як стверджує позивач, на день подання заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу виконавчого листа у справі №819/3266/15 СГ ТзОВ "Аграрій" такого виконавчого листа не отримало.

При цьому апеляційним судом встановлено, що 08.05.2025 вказаний виконавчий лист направлено поштовим зв`язком позивачу на адресу, зазначену ним в заяві.

Як видно з виконавчого листа у справі №819/3266/15, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 13.02.2019.

До суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання СГ ТзОВ "Аграрій" звернулося 25.03.2025.

В заяві про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання позивач зазначає, що із електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» стягувачем встановлено, що 18.09.2023 у справі №819/3266/15 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, однак станом на дату подання цієї заяви оригінал такого на адресу СГ ТОВ «Аграрій» не надходив. Також звернув увагу, що зі змісту виконавчого листа від 18.09.2023 щодо стягнення судового збору слідує, що строк його пред`явлення до виконання закінчився 13.02.2019, тобто за більш ніж 2 з половиною роки до видачі виконавчого листа. Зазначене унеможливлює звернення стягувача із заявою про примусове виконання судового рішення. У зв`язку з чим просив визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та поновити такий строк.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що позивач вперше звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчого листа 11.09.2023.

На вказану заяву 18.09.2023 судом було видано виконавчий лист у справі №819/3266/15, у якому було зазначено, що «строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 13.02.2019».

Тобто позивач вже при зверненні вперше за виконавчим листом 11.09.2023 пропустив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Апеляційний суд звертає увагу, що у своїй заяві СГ ТОВ «Аграрій» не зазначає будь-яких об`єктивних та ґрунтовних підстав, які унеможливлювали його звернутись за отриманням виконавчого листа вчасно, а лише констатовано, що на дату подання цієї заяви (25.03.2025) оригінал виконавчого листа у справі №819/3266/15 на адресу СГ ТОВ «Аграрій» не надходив.

Суд звертає увагу, що заявником ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано будь-яких належних та допустимих доказів причин пропуску строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання, чим порушено вимоги ст. 77 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Слід зазначити, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

У правових висновках щодо застосування норм права, викладених у пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Олександр Шевченко проти України).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року в справі Устименко проти України, заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого документа. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Стягувачем не було використано всіх законодавчо наданих можливостей для вчасного отримання виконавчого листа і, відповідно вчасного пред`явлення його до виконання.

Таким чином доказів, на підтвердження пропущення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання із поважних причин позивач суду не надав. Про будь-які інші поважні причини пропуску цього строку позивачем також не зазначено.

Наведене свідчить про відсутність обставин, які б об`єктивно перешкоджали позивачу вчасно отримати виконавчий лист за рішенням суду, що набрало законної сили, та про неналежне ставлення заявника до своїх прав та обов`язків.

Оскільки заявником не наведено поважних причин, які заважали йому вчасно отримати та пред`явити до виконання виконавчий лист, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем по справі вчинялись дії для своєчасного отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 229 ч.4, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі №819/3266/15 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрій" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №819/3266/15 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 01 жовтня 2025 року.