Справа № 480/4734/25
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2025 року Справа № 480/4734/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4734/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення компенсації втрати частини грошових доходів
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 13.03.2025 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 480/6403/22, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 13.03.2025 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 480/6403/22, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.03.2025 відповідачем, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 480/6403/22, нараховано та виплачено позивачу належних звільненому працівнику сум, що є підставою для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, за період з 14.06.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини.
На звернення позивача про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, з урахуванням індексу інфляції, відповідач листом повідомив, що підстав для такої виплати немає.
На думку позивача, у відповідності до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, він має право на компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, що обумовило необхідність його звернення до суду.
Ухвалою суду відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача у встановлений судом строк надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги не визнав, зазначивши, що позивач не звертався до військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а військова частина НОМЕР_1 не відмовляла позивачу у виплаті відповідної компенсації, а отже право позивача не порушено.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, враховуючи наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що 01.01.2021 позивача було виключено зі списків особового складу відповідача, що підтверджується записом у військовому квитку позивача наказом.
За період з червня 2016 року до лютого 2018 року позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця для її розрахунку грудень 2015 року, що підтверджується розрахунком відповідача.
За період грудня 2018 року до січня 2021 року позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця для її розрахунку березень 2018 року, що підтверджується розрахунком відповідача .
Грошове забезпечення позивача у лютому 2018 року становило 4536,25 грн (оклад за військове звання 35 грн, посадовий оклад 530 грн, надбавка за вислугу років 56,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 310,75 грн, премія 3604 грн). У березні 2018 року грошове забезпечення позивача становило 4764,15 грн (оклад за військове звання 35 грн, посадовий оклад 530 грн, надбавка за вислугу років 56,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 310,75 грн, премія 3831,90 грн).
Вважаючи, що відповідач неправильно здійснив нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 14.06.2016 до 28.02.2018, не застосувавши базовий місяць для її обрахунку січень 2008, та не здійснив нарахування та виплати щомісячної фіксованої індексації у період з 01.03.2018 до 01.01.2021, позивач звернувся до суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 480/6403/22 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування січня 2008 року, як місяця підвищення за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період проходження військової служби з 14.06.2016 до 28.02.2018. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 14.06.2016 до 28.02.2018, із встановленням місяця підвищення за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування ОСОБА_1 індексації - різниці грошового забезпечення за період проходження військової служби 01.03.2018 до 01.01.2021, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період проходження військової служби 01.03.2018 до 01.01.2021, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

13.03.2025 позивачу було здійснено виплату заборгованих коштів згідно рішення суду у розмірі 104177,39 грн.

21.03.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів громадян у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за період з 14.06.2016 до дня фактичної виплати індексації.

Листом від 131.03.2025 відповідач повідомив позивача про те, що підстав для виплати компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення немає.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Зі змісту статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) вбачається, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Згідно із положеннями статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення) (частина друга статті 2 Закону № 2050-III).

Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Системний аналіз вищенаведених норм, дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

На належності сум індексації та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати до складових належної працівникові заробітної плати, як коштів, які мають компенсаторний характер та спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, наголошував і Конституційний Суд України у Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2001 № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі індексації грошового забезпечення) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Як було встановлено судом, під час проходження військової служби не в повному обсязі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, та лише на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 480/6403/22 відповідач провів відповідні нарахування і виплату. При цьому, остаточна виплата перерахованої суми відбулась 13.03.2025.

Отже, враховуючи, що індексація грошового забезпечення, тобто дохід за спірний період позивачу була нарахована та виплачена лише 13.03.2025, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановлених строків виплати нарахованих доходів та, як наслідок, наявність у позивача права на компенсацію втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 2 Закону № 2050-III.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.03.2023 у справі № 120/9475/21-а, відповідно до якої у разі наявності факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за заявлений період у зв`язку з бездіяльністю власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 04.04.2018 у справі № 822/1110/16, від 20.12.2019 у справі № 822/1731/16, від 13.03.2020 у справі № 803/1565/17.

За наведених обставин, з урахуванням правового регулювання, беручи до уваги, що відповідач за наслідками розгляду звернення позивача від 21.03.2025 про нарахування та виплату на користь позивача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною сплатою індексації грошового забезпечення не прийняв владно-управлінського рішення, спрямованого на виплату таких сум, суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не нарахування та не виплатити йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

На переконання суду, належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 14.06.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення 13.03.2025 відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

З урахуванням викладеного, суд визнає про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення компенсації втрати частини грошових доходів - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 14.06.2016 по 01.01.2021 включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 14.06.2016 по день фактичної виплати 13.03.2025 відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал