Справа № 520/17233/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 р. справа №520/17233/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд (з урахуванням заяви позивача від 05.08.2025 вх.№01-26/85958/25):

1. визнати протиправними дії Пенсійного фонду України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ-14, вул. Бастіонна 9, Фінансово-економічний департамент) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-ІV стаття 13, частина 1, абзац 3, щодо неповернення та невиплати помилково сплачених коштів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на добровільне пенсійне страхування за договорами від « 09» березня 2023 року; від « 21» лютого 2024 року, починаючи з дати 01.08.2023 року по 30.09.2024 року;

2. зобов`язати Пенсійного фонду України (код ЄДРПОУ - 00035323, місцезнаходження: 01601, м. Київ-14, вул. Бастіонна 9, Фінансово-економічний департамент) згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-ІV стаття 13, частина 1, абзац 3, повернути та виплатити помилково сплачені кошти ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на добровільне пенсійне страхування у загальній сумі 75 790 грн. на його особистий рахунок НОМЕР_2 у АТ Приват Банк, починаючи з дати 01.08.2023 року по 30.09.2024 року.

- за договором на добровільне пенсійне страхування від 09.03.2023р. серпень 4500 грн; вересень 4500грн; жовтень 4500грн; листопад 4500 грн; грудень 5000 грн; січень (2024року) 6200грн; Всього: 29 200грн.

- за договором на добровільне пенсійне страхування від 21.02.2024р. лютий (дві квитанції) 1590грн; березень 6000 грн; квітень 5000грн; травень 10000грн; червень 6000грн; липень 6000грн; серпень 6000грн; вересень 6000грн; Всього: 46 590 грн.

3. допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць;

4. зобов`язати Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання рішення суду у строк - один місяць з дня набрання чинності рішенням суду у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно не повернуто помилково сплачені кошти на добровільне пенсійне страхування за договорами від 09 березня 2023 року; від 21 лютого 2024 року, починаючи з дати 01.08.2023 року по 30.09.2024 року у загальній сумі 75 790 грн. відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-ІV.

Ухвалою суду від 03.07.2025 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Відповідачем надано до суду відзив на позов, аргументуючи який останній зазначив, що в спірних правовідносинах діяв у межах чинного законодавства України, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Разом з тим вказує, що враховуючи, що фактично призначення пенсії за рішенням суду по справі №520/7570/24 відбулося 26.09.2024, то кошти, які надійшли після цієї дати на рахунок Пенсійного фонду України, відповідно до договору про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 21.02.2024, а саме: 02.10.2024 10 000,00 грн, 07.10.2024 9 000,00 грн, 24.11.2024 9 000,00 грн. на загальну суму 28 000,00 грн, перераховані Пенсійним фондом України на рахунок позивача, відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК платіжною інструкцією від 31.01.2025 № 2 в сумі 28 000,00 грн. Щодо зобов`язання Пенсійного фонду України повернути та виплатити помилково сплачені кошти на добровільне пенсійне страхування у загальній сумі 75 790 грн., починаючи з дати 01.08.2023 по 30.09.2024, вважає, що вказані не ґрунтуються на нормах матеріального права.

У відзиві на позов позивач підтримав правову позицію, викладену у позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.03.2023 та 21.02.2024 уклав з Пенсійним фондом України договір про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до умов яких позивачем сплачено, зокрема, наступні кошти:

- за договором на добровільне пенсійне страхування від 09.03.2023р.: за серпень 4500 грн; за вересень 4500грн; за жовтень 4500грн; за листопад 4500 грн; за грудень 5000 грн; за січень (2024року) 6200грн; Всього: 29 200грн.

- за договором на добровільне пенсійне страхування від 21.02.2024р.: за лютий (дві квитанції) 1590грн; за березень 6000 грн; за квітень 5000грн; за травень 10000грн; за червень 6000грн; за липень 6000грн; за серпень 6000грн; за вересень 6000грн; Всього: 46 590 грн.

Вказані обставини не заперечується відповідачем та підтверджуються платіжними інструкціями, копії яких додано до позовної заяви.

09.07.2023 подав через вебпортал Пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

17.07.2023 Головним управлінням ПФУ у Кіровоградській області прийнято рішення №12, яким заявнику відмовлено з посиланням на недостатність страхового стажу та пільгового стажу.

Рішенням від 13.10.2023 № 12 про відмову в призначенні пенсії в новій редакції (щодо обґрунтування причин відмови) позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

Не погодившись з вказаним рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив його в межах адміністративної справи №520/7570/24.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 по справі №520/7570/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано рішення №12 від 13.10.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 в страховий стаж періоди роботи, навчання, служби:

- з 01.09.1983 по 18.07.1986 - навчання в СПТУ 14 м. Харкова;

- з 25.07.1986 по 27.10.1986 - газозварником в цеху №20 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.11.1986 по 31.08.1989 - служба в рядах Збройних сил;

- з 02.10.1989 - 09.12.1989 - газозварник школи вищої спортивної майстерності;

- з 30.12.1989 по 04.05.1990 - газозварником в цеху №17 Харківського заводу «Комунар»;

- з 05.05.1990 по 28.02.1991 - електрогазозварником в цеху №58 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.03.1991 по 30.11.1999 - електрогазозварником в цеху №15 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.12.1999 по 31.03.2002 - слюсарем аварійно відновлювальних робіт в цеху №20 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.04.2002 по 31.08.2003 - електрогазозварником на заводі Комунар оснастка-сервіс;

- з 01.09.2003 по 09.01.2008 - електрозварником ручної зварки в цеху №15 ДНВО «Об`єднання Комунар»;

- з 14.07.2020 по 09.07.2023 слюсарем - сантехніком в Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»;

- з 01.03.2023 по 09.07.2023 добровільне пенсійне страхування згідно договору від 09.03.2023, за які сплачено внески в повному обсязі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком №2 за п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди роботи. навчання, служби:

- з 02.10.1989 по 09.12.1989 газозварником у школі вищої спортивної майстерності;

- з 01.03.1991 по 28.02.1991 електрогазозварником в цеху №58 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.03.1991 по 31.08.1997 електрогазозварником в цеху №15 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.09.1997 по 30.11.1999 електрогазозварником в цеху №15 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.04.2002 по 31.08.2003 електрогазозварником на заводі «Комунар оснастка-сервіс»;

- з 06.10.2003 по 09.01.2008 електрозварником ручної зварки в цеху №15 ДНВО «Об`єднання Комунар»;

- з 01.09.1983 по 18.07.1986 період навчання в СПТУ 14 м. Харкова;

- з 01.11.1986 по 31.08.1989 період служби в рядах Збройних сил.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 зі зниженням пенсійного віку з дня виникнення права на пенсію, а саме: з 22 квітня 2023 року.

На виконання вказаного рішення суду рішенням пенсійного органу від 26.09.2024 №12 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 зі зниженням пенсійного віку з дня виникнення права на пенсію, а саме з 22 квітня 2023 року.

Окрім того, на виконання вказаного рішення суду зараховано ОСОБА_1 в страховий стаж період з 01.03.2023 по 09.07.2023 добровільне пенсійне страхування згідно договору від 09.03.2023, за які сплачено внески в повному обсязі.

У подальшому, відповідачем повернуто позивачу кошти за два останні місяці з дати винесення рішення про призначення позивачу пенсії (26.09.2024) за договором від 21.02.2024, а саме: 02.10.2024 10 000,00 грн, 07.10.2024 9 000,00 грн, 24.11.2024 9 000,00 грн. на загальну суму 28 000,00 грн, які перераховано Пенсійним фондом України на особистий рахунок позивача, відкритий в АТ КБ ПРИВАТ БАНК платіжною інструкцією від 31.01.2025 № 2 на загальну сумуі 28 000,00 грн. та підтверджується випискою на зарахування коштів.

За період з 01.08.2023 року по 30.09.2024 року добровільно сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивачу не повернуто, що в загальній сумі складає 75 790 грн.

Позивач звернувся із заявою через особистий кабінет на вебпорталі ПФУ від 08.01.2025 №ВЕБ-28000-Ф-С-25-003934 з питання повернення помилково сплачених коштів на добровільне пенсійне страхування за договорами від 09.03.2024 та 21.02.2024 на рахунок платника податків у банку з додаванням до заяви довідки з банківськими реквізитами, квитанцій про сплату добровільних внесків, довідки ІПН.

Листом № 5064-1019/Ш-05/8-2800/25 від 05.02.2025 відповідач повідомив, що на виконання рішення суду від 28.05.2024 Головним управлінням рішенням від 26.09.2024 № 12 позивачу з 22.04.2023 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, розмір якої обчислено відповідно до Закону. Рішення суду від 28.05.2024 виконано в межах покладених зобов`язань. Враховуючи зазначене повідомлено, що кошти, які надійшли на рахунок Пенсійного фонду України, відповідно до договору про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 21.02.2024, а саме: 02.10.2024 10 000,00 грн, 07.10.2024 9 000,00 грн, 24.11.2024 9 000,00 грн. на загальну суму 28 000,00 грн, перераховано Пенсійним фондом України на рахунок позивача, відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК платіжною інструкцією від 31.01.2025 № 2 в сумі 28 000,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з неповерненням помилково сплачених коштів на добровільне пенсійне страхування за договорами від 09.03.2023 року та від 21.02.2024 року, починаючи з дати 01.08.2023 року по 30.09.2024 року, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII, в редакції станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 12 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі - Закону №1058-ІV) договір про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування укладається особою, яку ідентифіковано шляхом використання кваліфікованого електронного підпису, електронної системи ідентифікації "Bank ID" чи іншого засобу ідентифікації особи, який дає можливість однозначно ідентифікувати заявника, в електронній формі через Єдиний державний вебпортал електронних послуг (далі - Портал Дія), у тому числі з використанням мобільного додатка Порталу Дія (далі - мобільний додаток Дія), або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду шляхом приєднання до типового договору про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - типовий договір).

Типовий договір та порядок його укладення затверджуються Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, і передбачають таке: для укладення договору особа, яка має намір укласти договір, повідомляє відомості про себе та про особу, на користь якої сплачуватимуться страхові внески (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), підтверджує свою відповідність або відповідність особи, на користь якої сплачуватимуться страхові внески, вимогам цієї частини, про ознайомлення та згоду з умовами договору; самостійне визначення особою, яка укладає договір, розміру страхових внесків, періодичності і строків їх сплати; суми сплачених страхових внесків зараховуються за місяць, у якому кошти надійшли на рахунок Пенсійного фонду, а в разі якщо з урахуванням фактично сплаченого за особу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за відповідний місяць обчислена відповідно до частини четвертої статті 40 цього Закону сума заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески, перевищуватиме максимальну величину заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, відповідна частина коштів зараховується в рахунок наступного місяця; інформація про сплату страхових внесків до системи персоніфікованого обліку вноситься Пенсійним фондом автоматично за фактом зарахування коштів, про що формується повідомлення в особистий кабінет застрахованої особи на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 13 Закону №1058-ІV участь застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування припиняється: у разі якщо особа, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до цього Закону, втратила визначений цим Законом статус застрахованої особи; у разі закінчення терміну дії договору про добровільну участь або дострокового розірвання цього договору у випадках, передбачених цим Законом; у разі якщо застрахованій особі відповідно до цього Закону призначено пенсію і вона не продовжує працювати або якщо застрахована особа відповідно до цього Закону набула права на довічну пенсію чи одноразову виплату.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб; єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом; учасники накопичувальної системи пенсійного страхування - фізичні особи, які сплачують/за яких сплачуються страхові внески до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є: особи, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із страховими коштами, акумульованими на рахунках податкових органів, здійснюються такі операції: повернення платникам єдиного внеску надміру або помилково сплачених сум; повернення безпідставно стягнених сум єдиного внеску (абзац другий частини третьої статті 26 цього Закону).

Відповідно до положень п. 5, п. 6 Наказу Міністерства фінансів №417 від 21.07.2021р. "Про затвердження Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів" повернення коштів здійснюється у випадках: помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на бюджетний рахунок за надходженнями; повернення здійснюється на підставі заяви Платника про повернення коштів.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на рахунок платника податків у банку.

Заява може бути подана Платником до територіального органу ПФУ в електронній формі через електронний кабінет та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

До Заяви Платник обов`язково додає копію розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), що підтверджує сплату коштів на рахунок ПФУ (до Заяви в електронній формі - електронну копію зазначеного документа).

У спірних правовідносинах, позивач набув права на довічну пенсію з 22.04.2023, як встановлено судовим рішенням по справі 520/7570/24, яке набрало законної сили 09.09.2024.

08.01.2025 позивач звернувся із заявою через особистий кабінет на вебпорталі ПФУ від 08.01.2025 №ВЕБ-28000-Ф-С-25-003934 з питання повернення помилково сплачених коштів на добровільне пенсійне страхування за договорами від 09.03.2024 та 21.02.2024 на рахунок платника податків у банку з додаванням до заяви довідки з банківськими реквізитами, квитанцій про сплату добровільних внесків, довідки ІПН.

Проте, листом № 5064-1019/Ш-05/8-2800/25 від 05.02.2025 відповідач відмовив у поверненні помилково сплачених коштів на добровільне пенсійне страхування за договорами від 09.03.2023 року та від 21.02.2024 року, починаючи з 01.08.2023 року по 30.09.2024 року.

При цьому, повідомив, що кошти, які надійшли на рахунок Пенсійного фонду України, відповідно до договору про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 21.02.2024, а саме: 02.10.2024 10 000,00 грн, 07.10.2024 9 000,00 грн, 24.11.2024 9 000,00 грн. на загальну суму 28 000,00 грн, перераховано Пенсійним фондом України на рахунок позивача, відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК платіжною інструкцією від 31.01.2025 № 2 в сумі 28 000,00 грн.

Як встановлено судом, сплата позивачем коштів за договором на добровільне пенсійне страхування від 09.03.2023р.: за серпень 4500 грн; за вересень 4500грн; за жовтень 4500грн; за листопад 4500 грн; за грудень 5000 грн; за січень (2024року) 6200грн; за договором на добровільне пенсійне страхування від 21.02.2024р.: за лютий (дві квитанції) 1590грн; за березень 6000 грн; за квітень 5000грн; за травень 10000грн; за червень 6000грн; за липень 6000грн; за серпень 6000грн; за вересень 6000грн., підтверджуються платіжними інструкціями, копії яких додано до позовної заяви.

Загальна сума сплати коштів на добровільне пенсійне страхування за період з 01.08.2023 року по 30.09.2024 року складає 75790,00 грн.

Отже, враховуючи, що позивач набув права на довічну пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 22.04.2023, то сплачені ним кошти на добровільне пенсійне страхування за період з 01.08.2023 року по 30.09.2024 року у загальному розмірі 75790,00 грн. підлягають поверненню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії Пенсійного фонду України щодо неповернення помилково сплачених коштів ОСОБА_1 на добровільне пенсійне страхування за договорами від 09.03.2023 року та від 21.02.2024 року, починаючи з 01.08.2023 року по 30.09.2024 року, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання Пенсійного фонду України повернути ОСОБА_1 помилково сплачені кошти на добровільне пенсійне страхування у загальній сумі 75 790 грн. за договорами від 09.03.2023 року та від 21.02.2024 року, починаючи з 01.08.2023 року по 30.09.2024 року, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити позивачу помилково сплачені кошти на його особистий рахунок НОМЕР_2 у АТ Приват Банк, за договором на добровільне пенсійне страхування від 09.03.2023р. серпень 4500 грн; вересень 4500грн; жовтень 4500грн; листопад 4500 грн; грудень 5000 грн; січень (2024року) 6200грн; Всього: 29 200грн.; за договором на добровільне пенсійне страхування від 21.02.2024р. лютий (дві квитанції) 1590грн; березень 6000 грн; квітень 5000грн; травень 10000грн; червень 6000грн; липень 6000грн; серпень 6000грн; вересень 6000грн; Всього: 46 590 грн, суд відмовляє, оскільки задоволення позовних вимог у спосіб викладений вище, є достатнім та належним способом захисту порушеного права позивача.

Вирішуючи процесуальне питання щодо негайного виконання рішення суду, суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його ухвалення, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів особи позивача.

Перелік рішень судів, які виконуються негайно передбачено статтею 371 КАС України.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Із вказаного формулювання, що міститься у процесуальному законі, суд дійшов висновку, що до негайного виконання допускається рішення про "стягнення" виплат у відносинах публічної служби, а не рішення про зобов`язання до їх нарахування та виплати.

У випадку заявлення позивачем позовних вимог про стягнення виплат, суд повинен визначити суму стягнення за один місяць, та допустити рішення у цій частині до негайного виконання.

Однак, у межах цієї справи спосіб захисту прав позивача не у формі стягнення недоплачених сум, а у формі зобов`язання відповідача здійснити певні дії.

Враховуючи вказані мотиви, суд дійшов висновку, що ухвалене у цій справі рішення суду не підлягає негайному виконанню.

Щодо встановлення судового контролю, суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.

Отже, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Наразі, судом з матеріалів справи не виявлено наявності підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду у даній справі.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Отже, позивач в подальшому не позбавлений права подати до суду відповідну письмову заяву в порядку ст. 382 КАС України за наявності відповідних підстав.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовної заяви.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 9, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Пенсійного фонду України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ-14, вул. Бастіонна 9) щодо неповернення помилково сплачених коштів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на добровільне пенсійне страхування за договорами від 09.03.2023 року та від 21.02.2024 року, починаючи з 01.08.2023 року по 30.09.2024 року, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Пенсійного фонду України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ-14, вул. Бастіонна 9) повернути та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) помилково сплачені кошти на добровільне пенсійне страхування у загальній сумі 75 790 грн. за договорами від 09.03.2023 року та від 21.02.2024 року, починаючи з 01.08.2023 року по 30.09.2024 року, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.10.2025, з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко