Справа № 420/9530/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9530/25
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

30 вересня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Одеській області про залишення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу без розгляду,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №416 від 14.02.2025 яким було звільнено зі служби в поліції - дізнавача сектору дізнання ВП №3 ОРУП №2 ГУКНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 ;

- поновити на службі дізнавача сектору дізнання ВП №3 ОРУП №2 ГУКНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 з 14 лютого 2025 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області, , заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення 14.02.2025 року по день поновлення на службі та судові витрати.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №416 від 14.02.2025 його було звільнено із служби в поліції. Наказ про звільнення був отриманий 11 березня 2025 року засобами поштового зв`язку. Підставою для звільнення, відповідно до наказу, стала доповідна записка УГІ ГУНП в Одеській області №7036-2025 щодо можливого порушення службової дисципліни позивачем, що виразилось у відсутності його на службі без поважних причин 03.02.2025 року та 04.02.2025 року. З метою з`ясування обставин причин та умов, за яких було порушено дисципліну було проведено відповідне службове розслідування. На думку позивача, проведене службове розслідування носило поверховий характер, не було досліджено питання належного виконання позивачем своїх посадових обов`язків, не встановлено поважність причини пропуску служби. Крім того, приймаючи наказ про звільнення, відповідач не врахував характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, попередню поведінку, його ставлення до служби. У своєму поясненні ОСОБА_1 вказав, що пояснив керівництву по телефону, що хворіє батько, мати у тому стані, що не має можливості надати йому допомогу, після чого захворів сам.

Ухвалою суду від 07.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у даній справі підготовче засідання на 24.04.2025 на 11:00 год.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позивних вимог та просив відмовити у позові у повному обсязі. Представник відповідача зазначає, що 03.02.2025 та 04.02.2025 у зв`язку з відсутністю на службі впродовж робочого дня підполковника поліції ОСОБА_1 , працівниками ВнП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в області було складено акти про невихід на службу зазначеного поліцейського від 03.02.2025 №61.1/996 та від 04.02.2025 № 61.1/1036. Перевіркою електронного реєстру листків непрацездатності Пенсійного фонду України встановлено, що станом на 03.02.2025 та 04.02.2024 підполковник поліції ОСОБА_1 на лікарняному не перебував, лист непрацездатності останньому було відкрито лише 05.02.2025 в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Одеської міської ради. Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що підполковник поліції ОСОБА_1 вчинив грубий дисциплінарний проступок, що виразився, зокрема, в особистій недисциплінованості, умисному недотриманні законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, порушенні Присяги працівника поліції, безпідставній відсутності на службі 03.02.2025 та 04.02.2025 без поважних причин. В той же час, підпунктом 2 пункту 1 наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» визначено, що за результатами службових розслідувань за випадками безпідставної відсутності на робочому місці (на службі) більше ніж добу застосовується до винних найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності - звільнення зі служби в поліції.

07.05.2025 представником відповідача через електронний суд було подано клопотання про залишення позову без розгляду, у якому, з урахуванням додаткових пояснень, представник наголошує на тому, що позивачем порушено процесуальні строки звернення до суду. Зазначає про те, що матеріали службового розслідування містять докази ознайомлення позивача з наказом № 416 від 14.02.2025 про застосування дисциплінарного стягнення 15.02.2025, про що складено відомість, яка містить підпис ОСОБА_1 (арк.171 матеріалів службового розслідування). Згідно ч. 4 ст. 31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» у період дії воєнного стану поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. 19.02.2025 на номер телефону позивача ( НОМЕР_1 ) за допомогою «WhatsApp» було направлено наказ № 210 о/с від 19.02.2025 та написано повідомлення, відповідно до якого повідомлялось, що зазначеним наказом ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, 19 лютого 2025 року, за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Відповідно до зроблених скріншотів переписки вбачається, що позивач отримав наказ про звільнення. Відповідно до ч.2 ст.30 Дисциплінарного статуту ОСОБА_1 вважається ознайомлений із наказом ГУНП в Одеській області від 19.02.2025 року № 210 о/с про звільнення зі служби в поліції 22.02.2025. Проте до суду звернувся 01.04.2025 тобто з пропуском строку звернення до суду, у зв`язку з чим адміністративний позов має бути залишено без розгляду

22.05.2025 представником позивача була подана заява, у якій він зазначив, що законодавець чітко пов`язав виникнення права на оскарження застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення та обчислення строку на таке оскарження - з моменту ознайомлення особи з наказом про виконання застосованого дисциплінарного стягнення. ОСОБА_1 за допомогою електронної комунікації на номер телефону ( НОМЕР_1 ) за допомогою «WhatsApp» було направлено повідомлення про наказ № 210 о/с від 19.02.2025 та написано, що зазначеним наказом ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції 19 лютого 2025 року, за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Проте, він не зрозумів повідомлення та не розкрив текст наказу та не ознайомлений з ним. Матеріали службового розслідування містять скріншоти повідомлень ОСОБА_1 про наявність вказаного наказу, однак самого наказу ОСОБА_1 не отримував та інших доказів його ознайомлення матеріали надані відповідачем не містять.

Щодо поштових відправлень на адресу ОСОБА_1 представник зазначає, що 11 березня 2025 року поштовим відправленням 579 позивач отримав копію Наказу від 14.02.2025 року №416 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських відділення №3 ОРУП №2 в Одеській області». Відправлення знаходилось у маленькому конверті інших вкладень вказаний конверт не мав. В той же час, наказ (витяг) №210 о/с від 19.02.2025 був виявлений представником позивача при дослідженні матеріалів службової перевірки на а.с.203 службової перевірки ГУНП після отримання у судовому засіданні заяви про залишення позову без розгляду.

У заяві позивач просить суд: 1. Поновити строк оскарження наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №210 о/с від 19.02.2025 про звільнення зі служби підполковника поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області. 2. Доповнити позовну заяву новою позовною вимогою: скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №210 о/с від 19.02.2025 про звільнення зі служби підполковника поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Представником ГУ НП в Одеській області 27.05.2025 подані до суду заперечення на клопотання (заяву), у яких відповідач заперечує у задоволенні клопотання представника позивача в частині поновлення строку на оскарження наказу ГУНП в Одеській області № 210 о/с від 19.02.2025, оскільки позивачем порушено процесуальні строки звернення до суду. Представник зазначає, що наявними у матеріалах службового розслідування скріншотами переписки з ОСОБА_1 , зафіксовано, що у повідомленнях в месенджері «WhatsApp» його по-перше, повідомлено про звільнення зі служби в поліції на підставі наказу ГУНП в Одеській області № 210 о/с від 19.02.2025 у самому тексті надісланого повідомлення, а по -друге, у цій переписці направлено скан-копію даного наказу у форматі файлу pdf. Таким чином, твердження про те, що позивач не ознайомився з наказом про звільнення, є безпідставними, а ОСОБА_1 за таких обставин обґрунтовано вважається обізнаним з наказом ГУНП в Одеській області № 210 о/с від 19.02.2025.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишено без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2025 ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року про залишення позову без розгляду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. У постанові суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції не надав можливості позивачу обґрунтувати причини пропуску строку звернення до суду при оскарженні наказу від 14.02.2025 №416. Матеріали справи не містять процесуальних рішень щодо надання можливості позивачу скористатися правом подати відповідну заяву з причинами пропуску строку звернення до суду при оскарженні наказу від 14.02.2025 №416.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 прийнято до провадження справу №420/9530/25 та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху. Надано позивачу 5-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині вимоги про скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №416 від 14.02.2025 та вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду із даним позовом в частині вимоги про скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №210 о/с від 19.02.2025.

26 вересня 2025 року до суду від представника позивача надійшла заява, у якій просить поновити строк оскарження наказів ГУНП в Одеській області №416 від 14.02.2025 та №210 о/с від 19.02.2025. Обгрунтовуючи заяву зазначає, що поважністю пропуску є недоставлення кур`єрською службою позовної заяви, матеріали позову позивачем передані кур`єру ТОВ «Двадцять п`ять годин» для доставки до суду 20.03.2025, тобто у визначений 15 денний термін, адже отриманий лист із наказом про звільнення засобами поштового зв`язку позивачем 11 березня 2025 року, кур`єр доставив до суду позовну заяву з додатками з пропуском п`ятнадцятиденного строку а саме 01.04.2025. Щодо поновлення строку оскарження наказу ГУНП в Одеській області №416 від 14.02.2025 на підставі того, що останній був ознайомлений з вказаним наказом 15.02.2025 року позивач зазначає, що вказаний наказ не вручався позивачу, а його довели до відому всіх службових осіб відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, а стосувався він ряду посадових осіб відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області. Позивач попросив надати копію вказаного наказу, який йому був надісланий 11 березня 2025 року засобами поштового зв`язку, після чого він був оскаржений. Відсутність копії наказу у позивача та невручення її вважає поважним.

Також, позивач зазначає, що постійно знаходився за вказаної у матеріалах особової справи адресою та добросовісно отримував поштові відправлення, як 07.02.2025 року так і 11.03.2025 року не ухиляючись від їх отримання. На а.с.204 службової перевірки є скріншот згідно якого 19.02.25 р. 17 год 31 хв. ОСОБА_1 за допомогою електронної комунікації на номер телефону позивача ( НОМЕР_1 ) за допомогою «WhatsApp» дійсно було направлено повідомлення про наказ № 210 о/с від 19.02.2025 та написано повідомлення, відповідно до якого повідомлялось, що зазначеним наказом ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, 19 лютого 2025 року, за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Відповідно до зроблених скріншотів переписки вбачається, що позивач отримав наказ про звільнення та написав: «Добрый день. Мне нужно приехать ознакомиться?», що саме по собі стверджує, що він не зрозумів повідомлення та не розкрив текст наказу та не ознайомлений з ним. Матеріали службового розслідування містять скріншоти повідомлень ОСОБА_1 про наявність вказаного наказу, однак самого наказу ОСОБА_1 не отримував та інших доказів його ознайомлення матеріали надані відповідачем не містять. Наказ (витяг) №210 о/с від 19.02.2025 був виявлений представником позивача при дослідженні матеріалів службової перевірки на а.с.203 службової перевірки ГУНП після отримання у судовому засіданні заяви про залишення позову без розгляду.

Відповідачем надані до суду заперечення на клопотання про поновлення строків, у яких зазначає, що матеріали службового розслідування містять докази ознайомлення позивача з наказом №416 від 14.02.2025 про застосування дисциплінарного стягнення 15.02.2025. Щодо наказу ГУНП в Одеській області від 19.02.2025 року № 210 о/с про звільнення зі служби в поліції, відповідач вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 30 Дисциплінарного статуту ОСОБА_1 вважається ознайомленим із цим наказом 22.02.2025 , оскільки 19.02.2025 він був відправлений електронною комунікацією через систему «WhatsApp» на його номер телефону.

У підготовче засідання, призначене на 16.00 год 30.09.2025 сторони та їх представники не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справим. У зв`язку із цим, суд вважає можливим здійснити розгляд заяви відповідача про залишення позову без розгляду, та заяви позивача від 20.05.2025 та від 26.09.2025 про поновлення строків оскарження наказів ГУ НП в Одеській області №416 від 14.02.2025 та №210 о/с від 19.02.2025, у письмовому провадженнні.

Розглянувши, заявлене представником ГУНП в Одеській області, клопотання про залишення позову без розгляду та клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №316 від 06.02.2025 з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у доповідній записці УГІ ГУНП в Одеській області від 05.02.2025 №7036-2025 (32652) щодо можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків дізнавачем сектору дізнання того ж підрозділу поліції підполковником поліції ОСОБА_1 (0182205), що виразилось у відсутності його на службі без поважних причин з 03.02.2025 до 04.02.2025, призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію.

За результатами проведення службового розслідування, ГУ НП в Одеській області було видано наказ №416 від 14.02.2025 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області», відповідно до п.1 якого, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 4, 6, 8, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015 № 580-VIII, абзацу другого пункту 3.2 розділу 3, пункту 4.1 та 4.3 розділу 4 Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000 «Про затвердження Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області», підпункту 7 пункту 1 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», до підполковника поліції ОСОБА_1 (0182205), дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП в Одеській області №210 о/с від 19.02.2025 підполковника поліції ОСОБА_1 дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеські області, 19 лютого 2025 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Не погоджуючись із наказами відповідача №416 від 14.02.2025 про застосування дисциплінарного стягнення та №210 о/с від 19.02.2025 про звільнення зі служби в поліції позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законом України від 15.03.2022 № 2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» (далі - Закон №2123-IX) внесено зміни до указаних нормативно-правових актів. Зокрема, Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», яким з 01.05.2022, зокрема, запроваджено інші строки звернення до суду.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (пункт 1). Надалі відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні неодноразово продовжено, такий правовий режим триває й на сьогодні.

Так, частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.04.2025 у справі №260/5703/24, у постанові від 16.05.2025 у справі №480/5518/24, приймаючи Закон №2123-ІХ та доповнюючи Дисциплінарний статут розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», зокрема, щодо встановлення такого короткого строку на оскарження дисциплінарного стягнення, законодавець мав на меті оптимізувати діяльність поліції, у тому числі, під час дії режиму воєнного стану, та врегулювати питання діяльності поліції передусім в умовах воєнного стану. Внесення відповідних змін до Дисциплінарного статуту спрямовані на забезпечення діяльності поліції та ефективного виконання нею завдань в умовах воєнного стану, а також задля швидкого та оперативного реагування на дії (бездіяльність) поліцейського, у разі кваліфікування їх як такі, що можуть виразитися у грубому порушенні службової дисципліни в умовах посиленого варіанту службової діяльності та (або) підриву авторитету Національної поліції України в цілому.

Окрім того, статтею 30 Дисциплінарного статуту, визначені особливості доведення до поліцейського наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відповідно до частин 1-3 якого, у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

В ході розгляду клопотання про залишення позову без розгляду судом встановлено, що із наказом ГУ НП в Одеській області №416 від 14.02.2025 про застосування дисциплінарного стягнення позивач був ознайомлений 15.02.2025, що підтверджується відомістю наявною у матеріалах службового розслідування.

В той же час, законодавець чітко пов`язав виникнення права на оскарження, застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення, та обчислення строку на таке оскарження - з моменту ознайомлення особи з наказом про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Як свідчать матеріали службового розслідування, наказ №210 о/с від 19.02.2025 про звільнення зі служби в поліції позивачу був надісланий у порядку, визначеному ст. 30 Дисциплінарного статуту з використанням електронної комунікації, а саме на номер телефону ( НОМЕР_1 ) за допомогою «WhatsApp».

19.02.2025 позивачу спершу було направлено повідомлення наступного змісту: «Повідомляємо, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеські області від 19.02.2025 №210 о/с Вас звільнено зі служби в поліції 19 лютого 2025 року за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію».

Після вказаного повідомлення також був надісланий pdf файл під назвою «Наказ №210 о/с від 19.02.2025».

Отримавши повідомлення і файл позивач запитав чи потрібно йому приїхати та ознайомитися. У відповідь йому було повідомлено, що ознайомитися можна в ГУНП на Єврейській, 12. Позивач відповів - «завтра буду там».

Представник позивача на підготовчому засіданні стверджував, що позивачу не був зрозумілий зміст отриманого повідомлення та він чекав на тримання наказу поштою для реалізації свого права на його оскарження до суду.

Втім, суд критично оцінює такі пояснення, адже з надісланого повідомлення чітко зрозуміло його зміст, а саме що відповідачем було прийнято наказ про звільнення позивача зі служби в поліції, дата, реквізити такого наказу, а також підстава для звільнення.

З наявних в матеріалах службового розслідування скріншотів вбачається, що позивач в день надіслання повідомлень їх отримав та ознайомився зі змістом, про що свідчать відповіді на них. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив належність позивачу номера телефону ).

Проте, позивач, як зазначив його представник, до ГУНП в Одеській області для отримання копії наказу не з`явився. Про причини зволікань з його отриманням не повідомив.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2024 у справі № 260/4067/23 вказав щодо такого способу повідомлення як використанням електронної комунікації, що в цьому випадку вимагається установити безпосереднього керівника такого поліцейського, визначити які контактні дані поліцейського є у його розпорядженні та перевірити чи на ці контактні дані було надсилано накази про застосування заходів дисциплінарного впливу. За умови дотримання органом поліції такої процедури, поліцейський вважається ознайомленим з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення у строки, установлені частиною другою статті 30 Дисциплінарного статуту НП України, незалежно від того, чи такі повідомлення він фактично отримував. Це означає, що за такого нормативного регулювання, відсутність інформації у відповідному месенджері про те, що особа ознайомлена з текстом повідомлень, жодним чином не зупиняють строки, установлені указаною нормою, так як у таких випадках визначальним є саме дотримання органом поліції приписів частини першої статті 30 Дисциплінарного статуту НП України. Тому, за таких обставин, поліцейський вважається обізнаним з таким наказом незалежно від того, чи отримував/читав він відповідне повідомлення.

Відтак, повертаючись до обставин цієї справи, враховуючи положення ст.30 Дисциплінарного статуту, відповідно до якого поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації, а також те, що наказ був надісланий позивачу засобами електронної комунікації 19.02.2025, - позивач вважається ознайомленим з наказом №210 о/с від 19.02.2025 про звільнення зі служби в поліції 22.02.2025.

Окрім того, відповідач стверджує, що наказ №210 о/с від 19.02.2025 був надісланий позивачу також 19.02.2025 поштовим зв`язком на адресу місця проживання (відправлення 579). Втім, представник позивача заперечує наявність наказу №210 о/с від 19.02.2025 як вкладення у зазначене відправлення. У зв`язку із відсутністю опису вкладення у цінний лист судом не встановлено відправлення відповідачем позивачу поштовим зв`язком вказаного наказу. Проте, це не спростовує вище викладені висновки суду щодо ознайомлення 22.02.2025 позивача з наказом №210 о/с від 19.02.2025 про звільнення зі служби в поліції у зв`язку із надіслання його засобами електронної комунікації.

Таким чином, згідно ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту позивач мав право оскаржити до суду накази ГУ НП в Одеській області №416 від 14.02.2025 про застосування дисциплінарного стягнення та №210 о/с від 19.02.2025 про звільнення зі служби в поліції до 10 березня 2025 року включно.

Проте, позовні матеріали були позивачем передані кур`єру ТОВ «Двадцять п`ять годин» для доставки до суду 20.03.2025, тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку для звернення до суду, та надійшли до суду 01.04.2025.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до частини 3 якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним, воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

В ході розгляду заяви відповідача про залишення позову без розгляду, оцінюючи пояснення представника позивача щодо строку звернення до суду з вимогами про оскарження обох наказів, в тому числі, заяву від 20.05.2025 та заяву від 26.09.2025 про поновлення строків оскарження наказів ГУ НП в Одеській області №416 від 14.02.2025 та №210 о/с від 19.02.2025, судом не встановлено поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду. Позивачем не доведено існування об`єктивних причин, які перешкоджали йому звернутися до суду у 15-денний строк з моменту отримання повідомлення з використанням електронної комунікації за допомогою «WhatsApp» про прийняття наказу №210 о/с від 19.02.2025, враховуючи і ту обставину, що зі змістом наказу про застосування дисциплінарного стягнення №416 від 14.02.2025 його було особисто повідомлено та позивачу було достеменно відомо, що за цим слідує видання наказу по особовому складу про звільнення.

Відтак, суд не вбачає підстав для поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно п.8 ч.1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку, що дана позовна заява підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 183, 240, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 294-297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА