Справа № 320/23671/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Кочанова П.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

29 вересня 2025 року Справа № 320/23671/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря Бродацької І.А.,

представника Позивача Пащенко В.І.,

представника Відповідача Мнишенко Є.С.

предтавника Апелянта Стретович М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за № 50дп-24 від 03.04.2024 «Про накладення дисциплінарного стягнення на заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 та прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області Саване С.М.» в частині притягнення заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань (Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року адміністративний позов повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що висновки Комісії ґрунтуються на припущеннях, неперевіреній чи недостовірній інформації та за відсутності висвітлення та оцінки всіх доказів, а тому спірне рішення Відповідача не може вважатись вмотивованим та об`єктивним. Також судом було враховано результати психофізіологічного дослідження Позивача із застосуванням поліграфа.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка не брала участі у розгляді справи - Дніпропетровська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

В обґрунтування своїх вимог Апелянт зазначає, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 у даній справі порушено права, інтереси та обов`язки Дніпропетровської обласної прокуратури, оскільки підставою для прийняття наказу керівника обласної прокуратури від 17.04.2024 № 735к про звільнення Позивача з посади в органах прокуратури стало саме оскаржуване у цій справі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №50дп-24 від 03.04.2024.

При цьому Апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постановах від 23.11.2020 у справі № 826/3508/17, від 20.09.2021 у справі № 160/11823/20, від 26.01.2022 у справі № 640/8328/19, від 22.12.2022 у справі № 580/3147/19 та Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 07.04.2020 у справі № 504/2457/15-ц.

В обґрунтування вимог скарги Апелянт також посилається на неналежне виконання Позивачем службових обов`язків.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025 та від 25.07.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, стверджуючи про повноту встановлення судом першої інстанції обставин цієї справи та ухвалення рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідачем подано додаткові пояснення у справі у яких він просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати, а у задоволенні позовних вимог - відмовити.

При цьому, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів (далі - Комісія), як і Апелянт, стверджує про неналежне виконання ОСОБА_1 службових обов`язків, посилаючись на матеріали дисциплінарного провадження.

Позивачем подано заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України, зазначаючи, що судовим рішенням у цій справі питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Дніпропетровської обласної прокуратури не вирішувалося.

Так, Позивач зазначає, що у мотивувальній та резолютивній частинах рішення у справі № 320/23671/24 Київський окружний адміністративний суд не вказував про права, інтереси та (або) обов`язки Дніпропетровської обласної прокуратури. В той же час, будь-який інший правовий зв`язок (чи то «преюдиціальний зв`язок справи №320/23671/24 та справи №160/13445/24») між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Також Позивач посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постановах від 09.07.2025 у справі № 520/548/18, від 14.05.2025 у справі № 753/15296/20, від 14.05.2025 у справі № 676/4537/23, 30.04.2025 у справі 676/4537/23, 18.03.2025 у справі № 161/20282/21, 06.01.2025 у справі № 753/405/20.

Дніпропетровською обласною прокуратурою подано заперечення на заяву про закриття провадження у справі у яких прокуратура просить у задоволенні такої заяви відмовити, зазначаючи, що ця справа є преюдиціальною до справи №160/13445/24, яка перебуває на розгляді Дніпропетровського окружного адміністративного суду, предметом спору в якій є скасування наказів від 17.04.2024 №735-к та від 29.04.2024 №825-к, поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул.

При цьому, прокуратура повторно відзначає, що єдиною підставою для видання наказів від 17.04.2024 №735-к та від 29.04.2024 №825-к про звільнення ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури є рішення КДКП від 03.04.2024 №50дп-24, яке є спірним у цій справі.

Також Дніпропетровська обласна прокуратура посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 29.05.2018 у справі №800/508/17, від 07.04.2020 у справі № 504/2457/15-ц та Верховного Суду, викладені у постанові від 23.11.2020 у справі № 826/3508/17, від 22.12.2022 у справі № 580/3147/19.

У судовому засіданні представниця Позивача підтримала клопотання про закриття апеляційного провадження та наголосила, що суд першої інстанції ані у мотивувальній, ані у резолютивній частинах оскаржуваного рішення не зазначав та не вирішував питання про права, інтереси та обов`язки Дніпропетровської обласної прокуратури.

Представниця Апелянта у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви Позивача про закриття апеляційного провадження. Надала усні пояснення в обґрунтування такої позиції, зокрема зазначила, що спірне у цій справі рішення Комісії стало підставою для прийняття Дніпропетровською окружною прокуратурою наказів від 17.04.2024 №735-к та від 29.04.2024 №825-к.

У судовому засіданні представниця Відповідача підтримала правову позицію Апелянта, наполягала на необґрунтованості рішення суду першої інстанції. Просила у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження в цій справі необхідно закрити з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

У пункті 3 частини першої статті 305 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, приписами частини третьої статті 293 КАС України визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення адміністративним судом першої інстанції є скаржник. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 904/5618/17, від 11 липня 2018 року у справі № 911/2635/17, від 10 лютого 2023 року у справі № 811/1867/18 у якій сформовано загальний правовий підхід щодо права на оскарження рішення суду особами, які участі у справі не брали, а тому враховуються колегією суддів.

Отже, для вирішення питання про порушення прав чи інтересів особи, яка не брала участі у справі, суд має з`ясувати чи прийняте судове рішення безпосередньо вирішує питання про права та інтереси цієї особи чи покладає на неї нові обов`язки, або змінює її наявні права та/або обов`язки, або позбавляє певних прав та/або обов`язків.

Як убачається зі змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції, це рішення суду стосується прав та обов`язків певного кола осіб, а саме: ОСОБА_1 та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Предметом спору у справі № 320/23671/24 є правомірність притягнення прокурора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

При цьому, колегія суддів також враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 9901/153/2851, згідно з якими оскарженню, зокрема у судовому порядку, підлягають ті рішення Комісії, які прийняті за результатами дисциплінарного провадження, і право на таке оскарження має прокурор як суб`єкт цього дисциплінарного провадження.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Дніпропетровська обласна прокуратура не є учасником правовідносин на момент розгляду справи та прийняття рішення адміністративним судом першої інстанції є скаржник.

Будь-яких питань про права, свободи та інтереси Дніпропетровської обласної прокуратури цим рішенням не вирішувалося. Та обставина, що у Позивач заявив вимоги до Апелянта як до роботодавця про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не свідчить про те, що рішенням суду у цій справі вирішені права чи обов`язки Апелянта.

Крім того, апеляційний суд відзначає, що ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

З огляду на вищезазначене, судова колегія приходить до висновку про те, що рішенням суду першої інстанції не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Дніпропетровської обласної прокуратури, а тому наявні правові підстави для закриття апеляційного провадження на підставі приписів пункту 3 частини першої статті 305 КАС України.

Керуючись ст.ст. 305, 310, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження - задовольнити.

Апеляційне провадження у справі № 320/23671/24, відкрите за апеляційною скаргою Дніпропетровської окружної прокуратури - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 01.10.2025.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев