Справа № 640/2913/20
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №640/2913/20

адміністративне провадження № К/990/11245/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М. В.,

суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року (головуючий суддя - Донець В. А.)

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року (головуючий суддя - Парінов А. Б., судді: Грибан І. О., Ключкович В. Ю.)

у справі № 640/2913/20

за позовом Міністерства юстиції України

до Політичної партії «Старт»

про анулювання реєстраційного свідоцтва.

І. РУХ СПРАВИ

1. У лютому 2020 року Міністерство юстиції України (далі - позивач, Мін`юст) звернулося до суду з позовом до Політичної партії (ПП) «Старт» [попередня назва - ПП «Політичне об`єднання «Пряма дія» (змінено найменування рішеннями з`їзду партії від 21 серпня 2020 року № 1 та від 22 вересня 2020 року № 2)], у якому просило анулювати реєстраційне свідоцтво ПП «Старт» від 13 грудня 2006 року № 138-п.п. ().

2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ПП «Старт» протягом останніх десяти років не висувала своїх кандидатів на виборах Президента України і народних депутатів України, що є підставою для анулювання реєстраційного свідоцтва цієї політичної партії відповідно до частини першої статті 24 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2365-ІІІ «Про політичні партії в Україні» (далі - Закон № 2365-ІІІ).

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Анульовано реєстрацію ПП «Політичне об`єднання «Пряма дія» від 13 грудня 2006 року № 138-п.п; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

5. Постановою Верховного Суду від 21 грудня 2023 року скасовано зазначену постанову суду апеляційної інстанції, направлено справу на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

6. За наслідками нового розгляду постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року.

7. Не погоджуючись з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року Мін`юст звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

8. Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що ПП «Політичне об`єднання «Пряма дія» зареєстрована 13 грудня 2006 року (свідоцтво № 138-п.п.).

10. Відповідач має статус юридичної особи (дата державної реєстрації - 20 грудня 2006 року; номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 1 022082; ідентифікаційний код юридичної особи - 34796442; місцезнаходження: 04119, вулиця Якіра, будинок 8, офіс 39, місто Київ).

11. Рішеннями з`їзду політичної партії від 21 серпня 2020 року № 1 та від 22 вересня 2020 року № 2 змінено найменування «Політичне об`єднання «Пряма дія» на «Старт»; затверджено статут та програму партії; внесено зміни до керівних органів, зокрема обрано головою Голікова В. В.

12. 20 жовтня 2020 року рішенням Мін`юсту № 495/194/1 проведено державну реєстрацію цих змін (місцезнаходження, найменування, статуту, програми, складу керівних органів партії, фізичних осіб, які мають право вчиняти дії від імені партії без довіреності).

13. З метою перевірки дотримання вимог статті 24 Закону № 2365-ІІІ Мін`юст 15 січня 2020 року направив до Центральної виборчої комісії (далі - ЦВК) лист № 398/00019.4.1/6-20 для отримання інформації щодо висування ПП «Старт» кандидатів на участь у виборах протягом останніх десяти років.

14. У відповідь ЦВК листом від 31 січня 2020 року № 21-41-211 повідомила про дати проведення чергових і позачергових виборів Президента України, чергових, позачергових, проміжних і повторних виборів народних депутатів України та додала перелік політичних партій (блоків політичних партій), які висували кандидатів на пост Президента України, кандидатів у народні депутати України в загальнодержавному багатомандатному і в одномандатних виборчих округах та які подавали до ЦВК документи для реєстрації відповідних кандидатів у період з 01 січня 2005 року по дату надання цієї відповіді.

15. Водночас, інформація щодо висування кандидатів на вказаних виборах за останні десять років від ПП «Політичне об`єднання «Пряма дія» (ПП «Старт») відсутня.

16. Позивач вважаючи, що відповідачем порушено вимоги статті 24 Закону № 2365-ІІІ, що є підставою для анулювання реєстраційного свідоцтва, звернувся до суду із цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Відмовляючи в задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що ПП «Старт» не порушила положення частини першої статті 24 Закону № 2365-ІІІ в частині висування нею своїх кандидатів на виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років, оскільки рішенням з`їзду партії від 28 серпня 2014 року відповідно до протоколу № 1 кандидатом в народні депутати України на позачергових виборах народних депутатів України по 212 округу 26 жовтня 2014 року було висунуто ОСОБА_1 , а рішенням позачергового з`їзду партії від 14 вересня 2020 року № 1 висунуто кандидатом у народні депутати України ОСОБА_2 на поміжних виборах народного депутата України по 208 округу 25 жовтня 2020 року, що, як зазначили суди, свідчить про дотримання відповідачем вимог частини першої статті 24 Закону № 2365-ІІІ.

18. Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що позивачем не доведено обставин щодо відповідності ПП «Старт» вимогам частини першої статті 24 Закону № 2365-ІІІ щодо невисування своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років, адже останнє спростовується висуванням відповідачем кандидатів у 2014 та 2020 роках, що свідчить про прояв дійсних намірів партії в участі у політичному житті держави.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. Підставою касаційного оскарження у цій справі позивач зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норму частини першої статті 24 Закону № 2365-ІІІ без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 640/2973/20 та від 19 грудня 2023 року у справі № 640/2933/20.

20. Мін`юст доводить, що належним підтвердження факту висування політичною партією свого кандидата по виборах Президента України та виборах народних депутатів України як і підтвердженням дійсного наміру участі політичної партії у виборах має бути не лише рішення з`їзду політичної партії, але й програма кандидата у народні депутати, матеріали передвиборчої агітації, інформація про спроможність політичної партії оплатити гарантійний внесок (виписки з банківського рахунку партії), тощо. Однак суд апеляційної інстанції дійшов висновку про дійсність намірів відповідача на участь у виборах виключно на підставі лише рішення з`їзду партії від 28 серпня 2014 року, на якому нібито відбулось висування ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати України на позачергових виборах народних депутатів України по 212 округу 26 жовтня 2014 року та рішення позачергового з`їзду партії від 14 вересня 2020 року № 1 про висування кандидатом в народні депутати України ОСОБА_2 на проміжних виборах народного депутата України по 208 округу 25 жовтня 2020 року.

21. Зазначає, що, по-перше, відповідач не довів, що ним дійсно було проведено 28 серпня 2014 року з`їзд партії і що дійсно мало місце висування кандидата від ПП «Старт» на проміжних виборах народного депутата України по 212 округу 26 жовтня 2014 року; по-друге, вказує, що за результатами розгляду ЦВК документів щодо реєстрації ОСОБА_2 , висунутого 14 вересня 2020 року на позачерговому з`їзді ПП «Старт» у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 208 на проміжних виборах у народні депутати України 25 жовтня 2020 року, йому було відмовлено у реєстрації з підстави, зокрема, невнесення партією грошової застави відповідно до статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України».

22. На переконання позивача, досліджуючи мотиви відмови ЦВК (не на предмет їх законності) слід дійти до висновку, що ПП «Старт» не мала дійсних намірів щодо висування кандидата в народні депутати, а лише імітувала таке висування, вдавшись до цього способу суто для формального, а не реального виконання вимог закону, а тому її реєстрацію має бути анульовано.

23. З огляду на вказане, стверджує, що належними доказами підтверджено, що відповідач протягом щонайменше 10 послідовних років до моменту звернення Мін`юсту з цим позовом не висував своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України, що є підставою для анулювання реєстрації партії. Проведення з`їзду ПП «Старт» у 2014 та 2020 роках та «висування» кандидатів в народні депутати України на проміжних виборах по 212 округу та позачергових виборах 206 округу, яке не було належним чином реалізовано, не переслідувало легітимну мету, не спростовує факту відсутності дійсного наміру та інституційної спроможності ПП «Старт» взяти участь у виборах.

24. У відзиві на вказану касаційну скаргу відповідач просив у її задоволенні відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

25. Вказував на те, що ПП «Старт» є діючою партією, яка працює в межах чинного законодавства, а відповідно до статей 10, 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Протоколу 12 до цієї Конвенції щодо загальної заборони дискримінації суворо забороняється ліквідація в будь-якій формі законно діючої партії, яка не порушує права громадян та не загрожує національній безпеці.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити таке.

27. Спір у цій справі виник у зв`язку з реалізацією Мін`юстом повноважень на звернення до суду з позовом про анулювання реєстрації політичної партії на підставі статті 24 Закону № 2365-III.

28. Статтею 36 Конституції України установлено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

29. Політичні партії в Україні сприяють формуванню і вираженню політичної волі громадян, беруть участь у виборах.

30. Правові та організаційні засади реалізації права громадян на об`єднання в політичні партії, порядок їх утворення і діяльності визначає Закон № 2365-ІІІ.

31. Згідно з пунктами 1- 3 розділу VI «Заключні положення» Закону № 2365-III цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Прийняття цього Закону не тягне за собою перереєстрацію політичних партій.

32. Політичним партіям не пізніш як через один рік після проведення найближчих за часом після набуття чинності цим Законом виборів до Верховної Ради України здійснити необхідні заходи з метою забезпечення виконання вимог цього Закону, внести необхідні уточнення до статутних документів та подати їх до Міністерства юстиції України.

33. За частиною першою статті 1 Закону № 2365-III право громадян на свободу об`єднання у політичні партії для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів визначається і гарантується Конституцією України. Встановлення обмежень цього права допускається відповідно до Конституції України в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей, а також в інших випадках, передбачених Конституцією України.

34. Відповідно до статті 2 Закону № 2365-ІІІ політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

35. Політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку. Політичні партії в Україні створюються і діють тільки із всеукраїнським статусом (частини перша, друга статті 3 Закону № 2365-ІІІ).

36. Частиною третьою статті 10 Закону № 2365-ІІІ (у первинній редакції цієї статті) і частиною тринадцятою [тієї самої] статті 10 Закону № 2365-ІІІ (у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 835-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»; далі - Закон № 835-VIII) діяльність політичної партії може здійснюватися лише після її реєстрації. Не допускається діяльність незареєстрованих політичних партій.

37. Згідно із частиною другою статті 11 Закону № 2365-ІІІ (у редакції Закону № 835-VIII, яка діяла на час звернення з цим позовом до суду) з моменту реєстрації політичної партії у визначеному законом порядку вона набуває статусу юридичної особи. Аналогічні за змістом норми ця стаття містила й у первинній своїй редакції (за якими: «Після реєстрації політична партія набуває статусу юридичної особи»).

38. Політичні партії мають право, зокрема брати участь у виборах Президента України, до Верховної Ради України, до інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб у порядку, встановленому відповідними законами України (пункт 2 частини першої статті 12 Закону № 2365-ІІІ).

39. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 Закону № 2365-ІІІ державний контроль за діяльністю політичних партій здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, - за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії, крім випадків, коли здійснення такого контролю законом віднесено до повноважень інших органів державної влади.

40. Таким центральним органом виконавчої влади, відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, є Міністерство юстиції України (підпункт 83-15 пункту 4 цього Положення).

41. Відповідно до частини першої статті 23 Закону № 2365-ІІІ політичні партії припиняють свою діяльність шляхом реорганізації чи ліквідації (саморозпуску) або в разі заборони її діяльності чи анулювання реєстрації в порядку, встановленому цим та іншими законами України.

42. Частиною першою статті 24 Закону № 2365-ІІІ передбачено, що у разі невиконання політичною партією вимоги частини сьомої статті 11 цього Закону, виявлення протягом трьох років з дня реєстрації політичної партії недостовірних відомостей у поданих на реєстрацію документах, невисування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років орган, який зареєстрував політичну партію, має звернутися до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва. Інші підстави для анулювання реєстраційного свідоцтва не допускаються.

43. Конституційний Суд України Рішенням від 12 червня 2007 року № 2-рп/2007 у справі за конституційним поданням 70 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини першої статті 10, пункту 3 частини другої, частин п`ятої, шостої статті 11, статті 15, частини першої статті 17, статті 24, пункту 3 розділу VI «Заключні положення» Закону України «Про політичні партії в Україні» (справа про утворення політичних партій в Україні) визнав конституційними положення, зокрема, статті 24 Закону № 2365-ІІІ.

44. У цьому зв`язку Конституційний Суд України зазначив, що згідно зі статтею 69 Основного Закону України народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до частини другої статті 36 Конституції України та виборчого законодавства політичні партії сприяють формуванню і вираженню політичної волі громадян. Реалізацію зазначених конституційних приписів забезпечує положення статті 24 Закону [№ 2365-ІІІ] щодо обов`язкової участі політичної партії у виборчому процесі. Наведені конституційні положення дають підстави для висновку, що участь у виборах на загальнодержавному рівні є правом політичної партії, яке кореспондується з обов`язком протягом встановленого законом десятирічного терміну хоча б один раз взяти участь у висуванні своїх кандидатів по виборах Президента України та народних депутатів України.

45. Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 19 грудня 2023 року у справі № 640/2933/20 у подібних правовідносинах досліджував питання можливості анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, визначеного у частині першій статті 24 Закону № 2365-ІІІ.

46. У зазначеній постанові Верховний Суд відступив від правових позицій, сформованих раніше, і констатував, що визначений положеннями статті 24 Закону № 2365-ІІІ десятирічний строк необхідно розуміти як єдиний послідовний період діяльності політичної партії тривалістю у десять років, що передує зверненню контролюючого органу до суду з позовом щодо анулювання реєстраційного свідоцтва цієї політичної партії.

47. Згідно із позицією судової палати, під десятирічним строком «неучасті» політичної партії у загальнодержавних виборах, з яким приписи частини першої статті 24 Закону № 2365-ІІІ пов`язують умови для анулювання її реєстрації, треба розуміти той строк, який передує зверненню Мін`юсту до суду з відповідним позовом. Саме останні десять років, протягом яких зазвичай проводяться [принаймні] чергові загальнодержавні вибори як Президента України, так і народних депутатів України, можуть повністю вказати на те, чи політична партія є виразником політичної волі громадян та суб`єктом виборчого процесу, чи ні. З цієї позиції оцінювати діяльність політичної партії в аспекті її участі у загальнодержавних виборах за весь [минулий] період її існування, зокрема з дати створення (реєстрації), - немає сенсу, адже ніяк не вдасться встановити чи сьогоденне існування зареєстрованої політичної партії досі відповідає меті, з якою Закон № 2365-ІІІ пов`язує право громадян на свободу об`єднання в політичні партії, а чи насправді ця партія залишається структурованою одиницею, яка сприяє творенню політичної волі громадян і своєю активною (але не забороненою законом) поведінкою її виражає.

48. Одночасно з цим, Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2023 року у справі № 640/2933/20 констатував, що в аспекті вирішення питання про наявність підстави для анулювання реєстрації політичної партії, передбаченої частиною першою статті 24 Закону № 2365-ІІІ, необхідно оцінювати також й дії самої політичної партії щодо висування кандидата/кандидатів на вибори через призму того, чи ця інтенція партії узгоджувалася з вимогами закону (щодо процедури висування) та переслідувала легітимну мету.

49. Виборче законодавство розрізняє такі етапи виборчого процесу як висування кандидатів та їх реєстрацію (частина п`ята статті 11 Закону України «Про вибори народних депутатів України», частина четверта статті 11 Закону України «Про вибори Президента України», частина перша статті 79 Виборчого кодексу України).

50. Зокрема, кандидата / кандидатів (на виборах Президента України та/або на виборах народних депутатів (народного депутата) України) від політичної партії реєструє ЦВК і цей етап [реєстрації] може настати лише після того, як партія на своєму з`їзді (зборах, конференції) висунула цього/цих кандидата/кандидатів, відтак вони подали відповідні документи до ЦВК.

51. У цьому контексті Верховний Суд зазначив, що «висування» політичною партією свого кандидата на загальнодержавних виборах не охоплюється (не обмежується) реєстрацією (як результатом) висунутого кандидата/кандидатів від цієї політичної партії, але пов`язується з нею. Іншими словами, висування політичною партією кандидата/кандидатів на вибори передбачає обов`язок політичної партії «задекларувати» своє рішення шляхом подання відповідних документів до ЦВК для вирішення питання щодо реєстрації; водночас відмова ЦВК у реєстрації кандидата/кандидатів від політичної партії, що у підсумку спричинить «неучасть» висунутих нею кандидата/кандидатів на загальнодержавних виборах - якщо оцінювати це рішення ЦВК безвідносно до попереднього етапу - не може бути достатнім свідченням того, що політична партія не висувала кандидата/кандидатів на вибори й таким чином як політична сила була бездіяльна протягом виборчого процесу. З`ясування всіх цих обставин має за мету встановити (пересвідчитися), що політична партія справді більше не виконує (чи не може виконувати) свого призначення як виразника політичної волі громадян, а тому підлягає припиненню.

52. Зрештою у справі № 640/2933/20 Верховний Суд дійшов висновку, що ще одним аспектом припинення діяльності політичної партії є те, що анулювання її реєстрації як результат (підсумок) з`ясування усього спектру питань та обставин, які у значенні частини першої статті 24 Закону № 2365-ІІІ, є умовою для настання відповідних юридичних наслідків, не має трансформуватися у спосіб ліквідації політичної партії. Подібне застосування частини першої статті 24 Закону № 2365-ІІІ суперечитиме меті цього механізму, який призначений для констатації того, що політична партія фактично припинила свою діяльність, а не для (примусового) припинення її діяльності (в рамках процедури, яка для цього не передбачена).

53. Отже, зважаючи на наведений підхід, при вирішенні питання про наявність підстави для анулювання реєстрації політичної партії, передбаченої частиною першою статті 24 Закону № 2365-ІІІ, сам факт висування політичною партією кандидата (навіть після десяти років «неучасті» в них) потрібно оцінити на відповідність вимогам законодавства, зокрема, чи було це висування проявом дійсних намірів і, головне, інституційної спроможності політичної партії взяти участь у виборчому процесі, а не імітувати її, вдавшись до цього способу суто для формального, а не реального виконання вимог закону.

54. Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2023 року у справі № 640/2933/20 є релевантною і підлягає врахуванню колегією суддів.

55. У цій справі ПП «Справа» була зареєстрована 13 грудня 2006 року, а із цим позовом Мін`юст звернувся до суду 07 лютого 2020 року.

56. Відмовляючи в задоволенні позову суди першої та апеляційної інстанцій, виходили із того, що ПП «Старт» не порушила положення частини першої статті 24 Закону № 2365-ІІІ в частині висування нею своїх кандидатів на виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років, оскільки рішенням з`їзду партії від 28 серпня 2014 року відповідно до протоколу № 1 кандидатом в народні депутати України на позачергових виборах народних депутатів України по 212 округу 26 жовтня 2014 року було висунуто ОСОБА_1 , а рішенням позачергового з`їзду партії від 14 вересня 2020 року № 1 висунуто кандидатом у народні депутати України ОСОБА_2 на поміжних виборах народного депутата України по 208 округу 25 жовтня 2020 року.

57. Фактично саме з наведеним відповідач пов`язує виконання ним законодавчої вимоги щодо висування своїх кандидатів по виборах Президента України та народних депутатів України, при цьому наводить довід про те, що у 2014 році документи щодо реєстрації ОСОБА_3 кандидатом в народні депутати не були подані до ЦВК, у зв`язку з отриманням ним травми, яка унеможливила його участь у виборах.

58. Також відповідач у судовому процесі зазначав, що рішенням позачергового з`їзду партії від 14 вересня 2020 року № 1 було висунуто кандидатом у народні депутати України ОСОБА_2 на поміжних виборах народного депутата України по 208 округу 25 жовтня 2020 року, проте Постановою ЦВК від 29 вересня 2020 року № 307 «Про відмову в реєстрації кандидатів у народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого Політичною Партією «Старт», ОСОБА_4 , висунутої Політичною Партією «Енергія», ОСОБА_5 , висунутого Партією «Русь», ОСОБА_6 , висунутого Політичною Партією «Мрія» в одномандатному виборчому окрузі № 208 на проміжних виборах народного депутата України 25 жовтня 2020 року» було відмовлено в реєстрації з підстав, зокрема, що додана заявником квитанція не може вважатись документом про внесення грошової застави відповідно до статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України».

59. Аналізуючи вищенаведені законодавчі норми та фактичні обставини справи, Верховний Суд вважає помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для анулювання реєстраційного свідоцтва ПП «Старт» відповідно до частини першої статті 24 № 2365-ІІІ.

60. Та обставина, що рішенням з`їзду партії від 28 серпня 2014 року відповідно до протоколу № 1 кандидатом в народні депутати України на позачергових виборах народних депутатів України по 212 округу 26 жовтня 2014 року було висунуто ОСОБА_1 , не може вважатися «висуванням кандидатів» у контексті статті 24 Закону № 2365-ІІІ, ураховуючи те, що висування політичною партією кандидата на вибори передбачає обов`язок політичної партії «задекларувати» своє рішення шляхом подання відповідних документів до ЦВК для вирішення питання щодо реєстрації. Натомість ПП «Старт» не подавала документи щодо реєстрації ОСОБА_3 кандидатом в народні депутати, що фактично засвідчує неспроможність партії виконати свій конституційний обов`язок.

61. Неподання партією висунутих нею кандидатів для реєстрації, у встановлений законодавством строк, призводить до втрати нею статусу суб`єкта виборчого процесу.

62. Крім того, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що висування ПП «Старт» кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 для участі на поміжних виборах народного депутата України по 208 округу 25 жовтня 2020 року свідчить про відсутність підстав для анулювання реєстрації політичної партії згідно статті 24 Закону № 2365-ІІІ, оскільки висування кандидата у ЦВК на проміжних виборах народних депутатів України після пред`явлення Мін`юстом позову не спростовує факту порушення десятирічного терміну і жодним чином не впливає на застосування статті 24 Закону № 2365-ІІІ до спірних правовідносин.

63. Додатково варто звернути увагу на те, що Постановою ЦВК від 29 вересня 2020 року № 307 було відмовлено в реєстрації кандидатом у народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого ПП «Старт» в одномандатному виборчому окрузі № 208 на проміжних виборах народного депутата України 25 жовтня 2020 року з підстав відсутності документів, зазначених у частині першій статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» (документ про внесення грошової застави) та зазначено, що подані для реєстрації кандидатами у народні депутати України декларації, зокрема, ОСОБА_2 не розміщено в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а їх подання здійснювалося не шляхом їх заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

64. Відмова ЦВК в реєстрації кандидатом у народні депутати України висунутого ПП «Старт» додатково підтверджує, що дії партії щодо висування кандидата в народні депутати України не узгоджувалася з вимогами закону (щодо процедури висування) та не переслідували легітимну мету.

65. Ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що ПП «Старт» не висувала своїх кандидатів для участі у виборах народних депутатів та у виборах Президента України впродовж десятирічного проміжку часу, який передує зверненню до суду з цим позовом.

66. Оскільки ПП «Старт» порушуючи норми законодавства не висувала своїх кандидатів на виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років, то це свідчить про порушення відповідачем положення частини першої статті 24 Закону № 2365-ІІІ та наявність підстав для анулювання реєстраційного свідоцтва (реєстрації) ПП «Старт».

67. З огляду на установлені обставини справи і положення частини першої статті 24 Закону № 2365-ІІІ, Верховний Суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій справі. Більш ніж десятирічне невисування ПП «Старт» свого кандидата на загальнодержавних виборах свідчить про відсутність у ПП «Старт» інституційної спроможності взяти участь у виборчому процесі та вказує про невиконання відповідачем свого призначення як виразника політичної волі громадян.

68. Доводи касаційної скарги позивача, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.

69. Згідно з частинами першою, третьою статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

70. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

71. Таким чином, підсумовуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій у повному обсязі встановили обставини справи, але допустили неправильне застосування норм матеріального права, а саме частини першої статті 24 № 2365-ІІІ, що призвело до ухвалення незаконних рішень.

72. За таких обставин рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 640/2913/20 - скасувати.

Ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Анулювати реєстраційне свідоцтво Політичної партії «Старт» від 13 грудня 2006 року № 138-п.п. ().

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

І.В. Желєзний

В.Е. Мацедонська,

Судді Верховного Суду