Справа № 300/2433/25
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залучення учасників справи
"03" жовтня 2025 р. справа № 300/2433/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) питання про залучення співвідповідача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій щодо не повної виплати середнього заробітку за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 27.10.2018 по 27.04.2019, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі по тексту також - відповідач) про визнання протиправними дій щодо не повної виплати середнього заробітку за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 27.10.2018 по 27.04.2019 в розмірі 79 284,75 гривень.
Дана позовна заява до суду надійшла через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 10.04.2025" та підписана електронно-цифровим підписом позивача ОСОБА_1 .
Підставою звернення ОСОБА_1 , на переконання позивача, є протиправні дії відповідача, щодо не повної виплати середнього заробітку за час затримки виплати належної фіксованої величини індексації грошового забезпечення по день фактичного розрахунку повного розрахунку при звільненні за період з 27.10.2018 по 27.04.2019 в розмірі 79 284,75 гривень.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 15.04.2025 відкрив провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України, Кодекс). Одночасно судом витребувано у сторін додаткові письмові докази, необхідні для розгляду справи (а.с.28).
У поданому відзиві відповідачем зазначено, що у спірному випадку відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин вимог статті 117 Кодексу законів про працю України (надалі по тексту також КЗпП України), яка встановлює відповідальність за затримку розрахунку саме при звільненні, оскільки 26.10.2018 звільнення ОСОБА_1 з військової служби не відбулося, натомість позивач вибув до нового місця служби.
Як стверджує позивач, відповідно до абзацу 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 за №1153/2008 (надалі по тексту також Положення №1153/2008), особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.10.2018 за №208 позивача виключено з 26.10.2018 зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та всіх видів забезпечення (в тому числі і грошового). Відтак, протягом вищевказаного періоду ОСОБА_1 перебував в ІНФОРМАЦІЯ_3 на грошовому забезпеченні. Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2018 за №226, позивача зараховано з 27.10.2018 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення (в тому числі і грошового). Надалі, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2020 за №199, на підставі наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.09.2020 за №119, позивача звільнено з військової служби в запас, виключено з 30.09.2020 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення (в тому числі і грошового).
В спірному випадку суд зазначає, що Верховим Судом у постанові від 26.06.2025 у справі №400/8927/23 сформовано наступні правові висновки:
"…У цьому контексті Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2024 року у справі №520/1897/22 підкреслив, що приписи частини першої статті 116, частини першої статті 117 КЗпП України (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) установлюють загальне правило, згідно з яким у випадку звільнення працівника власник або уповноважений ним орган зобов`язаний виплатити йому всі належні суми у день звільнення, а якщо в указаний строк цього не було зроблено з вини власника або уповноваженого ним органу, то підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь затримки до дня фактичного розрахунку.
Межі дії диспозиції частини першої статті 117 КЗпП України визначені її гіпотезою, яка указує на умови, за наявності яких уступає в дію правило про виплату середнього заробітку за весь час затримки до дня фактичного розрахунку.
Обставини, з настанням яких необхідно здійснювати це правило, пов`язані з фактами звільнення працівника та невиплатою йому з вини власника або уповноваженого ним органу належних сум у день звільнення.
Верховний Суд наголосив, що ці обставини не зазнали змін внаслідок унесення змін до статей 116, 117 КЗпП України Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин"…
У світлі зазначених обставин важливо підкреслити, що виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини саме по собі не свідчить про закінчення проходження ним військової служби. Таке виключення може бути зумовлене переведенням до іншої частини, зміною місця проходження служби або іншим адміністративним переміщенням. Натомість лише виключення зі списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням у запас чи відставку, смертю, визнанням безвісно відсутнім чи оголошенням померлим підтверджує закінчення проходження військової служби.
У цій справі встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин військова служба позивача не була завершена, він не був звільнений з військової служби, а продовжував виконувати свої службові обов`язки на новому місці служби.
Відтак, фактичні обставини справи не відповідають гіпотезі частини першої статті 117 КЗпП України, яка передбачає відповідальність за затримку розрахунку саме при звільнення працівника, а тому ця норма не може бути застосована до спірних правовідносин. Поширення дії вказаної норми на випадок, який має місце у цій справі, протирічило б її змісту, сфері її дії й меті запровадження…".
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Керуючись принципом офіційного з`ясування обставин у справі, визначеного статтею 9 КАС України, судом з Єдиного державного реєстру судових рішень (із повним доступом) з`ясовано, що ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_4 (військової частини НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ), в якому, серед іншого, просив визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по особовому складу) від 23.09.2020 за №119, визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 30.09.2020 за №199 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 поновити ОСОБА_1 на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня посаді.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 у справі №300/2481/20 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 (військової частини НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправними та скасування службової характеристики від 14.09.2020 та пункту 5 наказу від 23.09.2020 № 119 та поновлення на посаді - задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано пункт 5 наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по особовому складу) від 23.09.2020 за №119;

- визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 30.09.2020 за №199;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 поновити ОСОБА_1 з 01.10.2020 на військовій службі на посаді старшого офіцера групи контролю виконання заходів у зонах діяльності відділу запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень або на іншій рівнозначній посаді за вибором позивача (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115549065).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі №300/2481/20 (провадження №А/857/1181/24) апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року у справі №300/2481/20 без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/117187173).

Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 у справі №300/2481/20, за наслідками апеляційного перегляду, набрало 22.02.2024 законної сили.

Також з Автоматизованої системи документообігу суду "Діловодство" (надалі по тексту також - АСДС "Діловодство"), судом встановлено, що в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває справа №300/9254/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Серед матеріалів адміністративної справи №300/9254/24 міститься Витяг з наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по особовому складу) від 09.09.2024 за №75 (надалі по тексту також - Наказ №75).

Пунктом 3 параграфу 3 Наказу №75 підполковника ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року поновлено на військовій службі та призначено Заступником начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Пунктом 9 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також -КАС України) визначено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до частини 3 статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно з частиною 4 статті 48 КАС України якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Частиною 5 статті 48 КАС України встановлено, що під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 14.04.2022 у справі №160/12574/20, сформував наступний правовий висновок:

"…Приписами частини третьої статті 48 КАС України визначено, що у разі якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (частина четверта статті 48 КАС України).

Належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом. У разі якщо за змістом норми матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явлено позов, підстави для задоволення позову відсутні.

Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи вона може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. У такому випадку суд з метою забезпечення захисту порушеного (оспорюваного, невизнаного) права особи повинен замінити неналежного відповідача належним або залучити до участі у справі співвідповідача, однак на це потрібна згода позивача. При цьому, заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції

Отже визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності, або залучення співвідповідачів…".

Відтак, з урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне залучити до участі у справі №300/2433/25, як співвідповідачів: (1) Військову частину НОМЕР_1 , (2) Військову службу правопорядку Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_2 ) (3) ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також, зважаючи на характер правовідносин, визначених в позовній заяві, та встановлених обставин, в суду відсутня можливість повного та всебічного розгляду даної позовної заяви без підтвердження належними та допустимими доказами обставин, які потребують доказування.

Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина 1 статті 74 КАС України).

Згідно з статтею 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини 1 статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Крім того, суд вживає передбачені законом заходи необхідні для з`ясування обставин справи, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення може бути підставою для постановлення ухвали про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках (пункт 3 частини 2 статті 149 КАС України).

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 6 статті 44 КАС України за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 384 Кримінального кодексу України подання суду завідомо недостовірних або підроблених доказів, караються виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відтак, подання в суд завідомо недостовірних або підроблених доказів, на підставі яких суд встановлює фактичні обставини, має правовим наслідком застосування у встановленому порядку відповідного виду відповідальності.

Керуючись статтями 48, 241, 243, 248, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

1. Залучити Військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код юридичної особи, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) як співвідповідача 1 у справі №300/2433/25.

2. Залучити Військову службу правопорядку Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_2 ) (ідентифікаційний код юридичної особи, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), як співвідповідача 2 у справі №300/2433/25.

3. Залучити ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний код юридичної особи, код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ), як співвідповідача 3 у справі №300/2433/25.

4. Направити співвідповідачам копію позовної заяви, разом із доданими до неї документами, копію ухвали про відкриття провадження у справі і даної ухвали.

5. Встановити співвідповідачам з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, і подання всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Зобов`язати співвідповідача надіслати (надати) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

6. Встановити позивачу - для подання відповіді на відзив, а співвідповідачам - для подання заперечення, - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву чи відповіді на відзив, копії яких одночасно з поданням до суду повинні бути надіслані іншим учасникам справи.

7. Витребувати в Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код юридичної особи, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) оформленні і засвідчені відповідно до вимог статті 94 КАС України копії наступних письмових доказів:

7.1. копію послужного списку щодо проходження ОСОБА_1 військової служби у складі Військової частини НОМЕР_1 .

7.2. копію наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2020 за №199 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

7.3. всіх (без винятку) документів, щодо проходження ОСОБА_1 військової служби у складі Військової частини НОМЕР_1 , в тому числі за період після 30.09.2020.

7.4. відомості про нараховане (виплачене) грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 30.09.2020 (картки особового рахунку, довідки, тощо) за час проходження військової служби у складі Військової частини НОМЕР_1 ;

*із обов`язковим зазначенням виду такого грошового забезпечення (в тому числі, на виконання судових рішень).

7.5. відомості про нараховане (виплачене) Військовою частино. НОМЕР_1 грошове забезпечення ОСОБА_1 після 30.09.2020 (картки особового рахунку, довідки, тощо).

*із обов`язковим зазначенням виду такого грошового забезпечення (в тому числі, на виконання судових рішень).

8. Витребувати в ІНФОРМАЦІЯ_7 (Військова частина НОМЕР_2 ) (ідентифікаційний код юридичної особи, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) оформленні і засвідчені відповідно до вимог статті 94 КАС України копії наступних письмових доказів:

8.1. копію послужного списку щодо проходження ОСОБА_1 військової служби у формуваннях Військової служби правопорядку Збройних Сил України.

8.2. всіх (без винятку) документів, щодо проходження ОСОБА_1 військової служби у формуваннях Військової служби правопорядку Збройних Сил України.

8.3. копію наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по особовому складу) від 09.09.2024 за №75.

9. Витребувати в ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний код юридичної особи, код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ) оформленні і засвідчені відповідно до вимог статті 94 КАС України копії наступних письмових доказів:

9.1. копію послужного списку щодо проходження ОСОБА_1 військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_6 .

9.2. всіх (без винятку) документів, щодо проходження ОСОБА_1 військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_6 .

9.3. відомості про нараховане (виплачене) грошове забезпечення ОСОБА_1 (картки особового рахунку, довідки, тощо) за час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_6 .

*із обов`язковим зазначенням виду такого грошового забезпечення (в тому числі, на виконання судових рішень).

10. Витребувані в пунктах 7-9 ухвали суду письмові докази подати співвідповідачам до суду в десятиденний (10) строк з дня вручення цієї ухвали.

11. З метою оперативності отримання судом витребуваних доказів, запропонувати співвідповідачам скановані копії належним чином засвідчених письмових доказів із нанесенням електронного цифрового підпису відповідальної посадової особи направити засобами електронного зв`язку через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

12. Інформувати співвідповідачів про те, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом трьох днів з дня вручення ухвали.

13. Зобов`язати ОСОБА_1 подати до суду письмові пояснення щодо обставин, викладених у відповіді на відзив:

13.1. "…наказом командира військової НОМЕР_1 від 30.09.2020 за №199, у зв`язку із звільненням мене, на підставі наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.09.2020 за №119, з військової служби в запас, мене було виключено з 30.09.2020 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення (в тому числі і грошового)…".

13.2. "…військова частина НОМЕР_1 , куди мене було направлено для подальшого проходження військової служби не може перебрати на себе такі зобов`язання…".

13.3. "…відповідач на момент мого звільнення (30.09.2020) також не провів зі мною повний розрахунок всіх виплат, зокрема належної мені індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 26.10.2018 (в тому числі і фіксованої величини індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 26.10.2018)… ".

14. Інформацію по даній справі учасники справи можуть отримати за веб-адресою: http://adm.if.court.gov.ua/sud0970/.

15. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала, окремо від рішення суду, не оскаржується і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя Чуприна О.В.