Справа № 641/5642/25
Суддя: Курганникова О. А.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/160/2025 Справа № 641/5642/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Курганникової О.А.,

за участі секретаря судових засідань Юрченко Д.Ю..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

в с т а н о в и в:

Адвокат Зольнікова Віта Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 через систему "Електронний Суд" звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить скасувати постанову № 1789 від 25.07.2025 року..

Позов мотивує тим, що ОСОБА_1 25.07.2025 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП нібито за порушення останнім, як військовозобов`язаним, правил військового обліку, а саме за тих підстав, що ОСОБА_1 змінивши своє місце проживання не став протягом 7 днів на військовий облік. Протокол про адміністративне правопорушення складався 22.07.2025, розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення носив формальний характер, позивач з матеріалами справи не знайомився і така можливість йому не надавалась, надавав свої пояснення, що він є інвалідом 2 групи по зору, не підлягає призову, повісток від ТЦК та СП не отримував, від явки до органів ТЦК та СП не ухилявся, перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , втратив військовий квиток та почав процедуру його відновлення, збирав необхідні документи, однак його пояснення не були прийняті до уваги.

Так, позивач, з`ясувавши відсутність військового квитка та необхідність його відновлення, вимушений був звертатися до органів поліції із заявою про втрату військового квитка, про що у ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області отримав 13.03.2024 довідку про відсутність факту крадіжки військового квитка. Потім до ТЦК та СП, де перебував постійно на військовому обліку, із заявою про видачу нового військового квитка, протоколом та постановою № 1240 від 28.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за втрату військового квитка внаслідок своєї необережності.

Вважає, що відповідач грубо порушив вимоги статей 278, 279 КУпАП, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення не надав позивачу можливість скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та такі права та обов`язки мені не роз`яснювалися; не були з`ясовані всі обставини щодо перебування на військовому обліку, направлення повістки, належності способу оповіщення про явку до ТЦК, поважності причин неявки за викликом; жодні докази на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення в постанові не зазначено та до постанови не додано; позивач лише отримав копію постанови. В оскаржуваній постанові взагалі не вказано підстави, що позивач повинен був з`явитися саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не в інше відділення, не перевірили, чи перебуває він на військовому обліку, чи є причини неповідомлення про зміну місця проживання поважними.

Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 11.08.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно з ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до абз. 5 ч. 1ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XIIособливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Статтею 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч. 3 дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною3статті 37Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

Відповідно до Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30грудня 2022року №1487(Додаток2до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів) Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов 'язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально- первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад;

7) особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;

Відповідно до ч.10 ст. 1 Закону України «» Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу військовому резерві, зобов`язані: виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення № 1789 від 25.07.2025 судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 винесено постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 , залишив місце свого проживання, став на облік внутрішньо переміщеної особи 13.05.2025 року і не став на військовий облік у ТЦК та СП за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи протягом 7 днів з дати взяття на такий облік. Зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

З копії довідки про внесення відомостей до Єдиного Державного демографічного реєстру вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6328- від 15.11.2023 ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.12.2024 року позивач є особою є інвалідність 2 групи по зору.

Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААГ № 306925 ОСОБА_1 встановлена друга група з 01.07.2024 року по зору, встановлено на строк до 01.09.2026 року.

З копії військового квитка серії НОМЕР_2 від 19.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 виключений з військового обліку військовозобов`язаних з 27.09.2019 року за станом здоров`я.

Постановою № 1240 від 28.07.2025 року на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 850 гривень за втрату військового квитка внаслідок необережності.

Щодо того, що ОСОБА_1 не став на військовий облік як внутрішньо переміщеної особи у ТЦК та СП за місцем перебування на обліку ВПО, то це спростовується матеріалами справи, а відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували докази, надані позивачем.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови № 1789 від 25.07.2025 року не вбачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які визначені у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 та ч 4 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Крім того, позивач заперечує факт його належного оповіщення.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, надав відповідачу можливість подати відзив на позов та, ураховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини третьої статті 2 КАС України)

Водночас відповідач не надав суду відзиву на позов.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача. Однак жодного доказу щодо належного оповіщення позивача відповідач не надав, що виключає можливість встановлення відповідного факту. Натомість позивач відповідну обставину заперечує.

За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача щодо відсутності доказів його належного оповіщення про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав. Неподання останнім відзиву на позов без поважних причин у цьому випадку кваліфікується як визнання позову.

Суд зазначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

За встановлених у справі обставин, оскаржувана постанова № 1789 від 25.07.2025 прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП, необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно посвідчення ДДА № НОМЕР_3 від 10.12.2025, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, по зору.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

З огляду на викладене суд стягує на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 484,48 гривень.

Керуючись статтями,121, 241 243, 246, 250, 255, 266,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 1789 від 25 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 484 грн. 48 коп..

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник позивача - адвокат Зольнікова Віта Олександрівна, діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги за № 3474/2025-3983620 від 28.07.2025 року

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя О.А.Курганникова