Справа № 280/11765/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 280/11765/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.03.2025 в адміністративній справі №280/11765/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18.12.2024 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Прокопенко Марини Ігорівни, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивачка просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в обчислені розміру пенсії позивачки без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки;

зобов`язати відповідача з 14.11.2024 перерахувати та виплатити позивачці пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, із урахуванням різниці, що була виплачена.

Крім того, просить стягнути на користь позивачки сплачену суму судового збору в розмірі 968 гривень 96 копійок та витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 5500 гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань відповідача..

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивачка отримувала пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 2024 року позивачці призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідачем неправомірно під час призначення пенсії за новим Законом, взято показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, як при переведенні на іншій вид пенсії. Позивачка вважає, що за цих обставин пенсія, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», їй була призначена вперше, тому при визначенні її розміру відповідач мав застосувати формули, які використовуються при первинному призначенні пенсії. Також зазначає, що вона понесла витрати пов`язані з правовою допомогою, які просить стягнути з відповідача.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.03.2025 в адміністративній справі №280/11765/24 позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Прокопенко Марини Ігорівни (Павловський майдан, буд. 2, м. Харків, 61003), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, з 14.11.2024.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.03.2025 в адміністративній справі №280/11765/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та з 28.12.2010 їй була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

14.11.2024 позивачка подала до територіального органу Пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.

02.12.2024 через вебпортал електронних послуг ПФУ позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про перерахунок пенсії на підставі формули, передбаченої положеннями частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023.

У відповідь на вищевказану заяву відповідачем було направлено лист №21377-21111/Б-02/8-0800/24 від 12.12.2024, де було вказано наступне: «… з 01.10.2017 з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148 раніше призначені пенсії перераховані, зокрема, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки 3764,40 грн.

Відповідно до п.3 ст.45 Закону 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За матеріалами електронної пенсійної справи Вам була призначена пенсія за вислугу років з 28.12.2010 року відповідно до Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

В подальшому, 14.11.2024 року Ви подали заяву щодо переходу з пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідно Закону 1058. Заява була розглянута та з дати звернення Вас переведено на пенсію за віком, яка розрахована виходячи із показника середньої заробітної плати, яка була врахована в пенсійній справі. При цьому було застосовано всі норми нового законодавства.

Тож, у відповідності до норм ст. 45 Закону 1058 при переведені з пенсії за вислугу років на пенсію за віком при обчисленні Вашого розміру пенсії застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014, 2015 та 2016 роки 7994.47 (3764.40 грн. *1.17 * 1.11 * 1.11 * 1.14 * 1.197 *1.0796).

Підстави для застосування показника середньої заробітної плати за 2021, 2022, 2023 роки при переведені Вас на інший вид пенсії відсутні, оскільки зазначений показник застосовується у 2024 році для осіб, які звернулися за призначенням пенсії вперше».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Фактично спір між сторонами виник з приводу переведення позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

За позицією позивачки пенсія їй, з врахуванням ст.40 Закону № 1058-IV, має бути призначена виходячи з показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, тобто за 2021-2023 роки, що передували року звернення (2024 рік) за призначенням пенсії за віком до територіального управління Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами позивачці з 2010 призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Після проведення пенсійної реформи, відповідно до п.4-3 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідно до п.4-4 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 передбачено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Відповідно до п.5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до особистої заяви позивачки від 14.11.2024 відповідачем переведено позивачку з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, розмір пенсії за віком розрахований з застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 роки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про безпідставне застосування відповідачем показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 роки з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 цього Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Виходячи з аналізу наведених норм, питання щодо призначення та виплати пенсії за вислугу років, яка була призначена позивачці з 01.10.2010, не входить до правового регулювання Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а визначається виключно Законом України Про пенсійне забезпечення і є спеціальним видом пенсії для конкретно визначеного кола осіб.

За правилами абзацу 4 частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою, в якій використовується, зокрема, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV, однак позивачу первинно призначено іншу пенсію за іншим законом.

В спірному випадку позивачці первинно призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Звернувшись 14.11.2024 до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком, позивачка використала право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону №1058-ІV вперше.

Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 1 січня 2004 року здійснюється на підставі Закону №1058-ІV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначення пенсії за вислугу років передбачено положеннями Закону №1788-ХІІ.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.10.2018 у справі №577/2576/17, у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частиною третьою статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на інший вид пенсії у межах одного закону.

Таким чином, особі, якій до досягнення загального пенсійного віку призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV у зв`язку з досягненням такого віку пенсія повинна обраховуватись на підставі положень ст. 40 Закону №1058-ІV як вперше, а тому при обчисленні пенсії необхідно застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

За встановлених у справі обставин є помилковим висновок відповідача, що мало місце переведення з одного виду пенсії на інший згідно з положеннями частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV.

Факт призначення позивачці до досягнення пенсійного віку пенсії за вислугу років за Законом України Про пенсійне забезпечення не позбавляє позивачку права на призначення пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2021-2023 роки.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обчислення розміру пенсії позивачці без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021-2023 роки є протиправними.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.03.2025 року в адміністративній справі №280/11765/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун