Справа № 420/26580/25
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення коригування митної вартості,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 06 серпня 2025 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» до Одеської митниці в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 16.06.2025 року № UA500080/2025/000042/1;

- визнати протиправною та скасувати оформлену Одеською митницею картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 16.06.2025 № UA500080/2025/000137;

- стягнути з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» в обґрунтування позовних вимог зазначило, що ним було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом. Проте Одеською митницею, всупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданих митних декларацій та документів, винесена картка відмови у прийнятті митної декларації та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Позивачем наголошувалося, що Одеською митницею в оскаржуваному рішенні не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Позивач не погоджується із зазначеними у рішенні доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують митну вартість товару.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці, містились розбіжності та були відсутні всі відомості що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VІ, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VІ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митного органу у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Таким чином, на переконання відповідача, Одеська митниця, під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підставі для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна».

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

26 серпня 2025 року від Одеської митниці до суду надійшов відзив на позов та клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28 серпня 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

02 вересня 2025 року від відповідача до суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року в задоволенні заяви представника Одеської митниці про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін адміністративної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару відмовлено.

Станом на 02 жовтня 2025 року будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиція позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

24.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (далі також - ТОВ «ТерраТарса Україна», позивач, товариство) в якості покупця та резидентом Турецької Республіки, компанією «ДОКТОР ТАРСА ТАРІМ САНАЇ ВЕ ТІГАРЕТ АНОНІМ СІРКЕТІ» в якості продавця, був укладений зовнішньоекономічний контракт № DRT2025FCA.

Пунктом 1.1 вказаного контракту його сторони узгодили купівлю-продаж мінеральних добрив в асортименті, специфікації яких визначаються у додатках на кожну окрему партію товару, які є невід`ємними частинами цього контракту.

18.03.2025 року між сторонами даного контракту до нього був укладений додаток № 18.

За цим додатком продавець за контрактом № DRT2025FCA мав поставити до 20.04.2025 року на адресу ТОВ «ТерраТарса Україна» Мультикроп 11-0-46 Мінеральне добриво марки ТОР в кількості 21,60 тонни за ціною 641 долар США за 1 тонну на загальну суму 13 845,60 доларів США на умовах FCA Анталія, Туреччина (згідно Інкотермс 2020), а покупець мав оплатити вартість отриманого товару протягом 180 днів від дати CMR (міжнародної товарно-транспортної накладної).

Даний товар був поставлений 10.04.2025 року, а 14.04.2025 року поміщений товариством в митний режим митного складу, що підтверджується CMR А б/н від 10.04.2025 та митною декларацією № 25UA13U0. 11.06.2025 з метою випуску придбаного товару у вільний обіг, Приватним акціонерним товариством «Іллічівськзовніштранс» (далі - ПрАТ «ІЗТ»), яке діяло на підставі договору доручення № 22-222 від 02.11.2022, Одеській митниці (далі також - Митний орган, відповідач) була подана митна декларація № 25UA19U1.

На підтвердження митної вартості декларованого товару до даної митної декларації були додані копії таких документів: (1) сертифіката аналізу на партії товару № ІЕМ 56167 та № ІЕМ 56600 від 10.04.2025; (2) інвойсу № EXP134 від 10.04.2025; (3) пакувального листа до інвойсу № EXP134 від 10.04.2025; (4) CMR А б/н від 10.04.2025; (5) сертифіката походження товару № С1886560 від 10.04.2025; (6) рахунку-фактури експедитора на оплату послуг № 9 від 11.04.2025; (7) листа експедитора про розмір витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України № 9 від 11.04.2025; (8) заявки на транспортно-експедиційні послуги № DRT/IVT/04-2 від 07.04.2025; (9) договору про надання послуг по організації перевезень вантажу № 10/01/2025 від 10.01.2025; (10) договору на послуги транспортного експедирування № 08122022 від 08.12.2022 та (11) експортної митної декларації країни відправлення № 25070100EX00008655 від 10.04.2025.

11.06.2025 року відповідачем на адресу ПрАТ «ІЗТ» було направлено електронне повідомлення, в якому Митний орган зазначив, зокрема, наступне (далі цитата мовою, орфографією та розділовими знаками оригіналу): «… У поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, що впливають на правильність визначення митної вартості та перевірку її складових, зокрема: У наданій заявці за договором про надання транспортно - експедиційних послуг та у рахунку на перевезення, - відсутня інформація щодо витрат на завантаження на наземний транспорт. У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу. Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товару покупцем до кордону України не надано. Таким чином у митного органу виникають сумніви щодо достовірності поданих документів та заявлених декларантом складових митної вартості. Отже, виникли достатні підстави вважати, що надані декларантом документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. …».

Одночасно, відповідачем з посиланням на приписи частин другої та третьої статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) була заявлена письмова вимога про надання для підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією № 25UA19U1 таких додаткових документів: 1) документів, що містять відомості про вартість витрат на перевезення оцінюваних товарів; 2) якщо здійснювалося страхування, - страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; 3) виписки з бухгалтерської документації; 4) каталогів, специфікацій, прайс-листів продавця; 5) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами розгляду даної вимоги, ПрАТ «ІЗТ» Митному органу 12.06.2025 року були надані копії: (1) листа ТОВ «ТерраТарса Україна» № 401 від 11.06.2025; (2) картки рахунку 287 «Митий склад»; (3) довідки № 13/04/25 від 13.04.2025 по рахунку 289 «Товари в дорозі» та (4) платіжної інструкції № 940 від 18.04.2025 на оплату транспортно-експедиторських послуг.

12.06.2025 року відповідачем на адресу ПрАТ «ІЗТ» було направлено друге електронне повідомлення, в якому Митний орган зазначив, зокрема, таке (далі цитата мовою, орфографією та розділовими знаками оригіналу): «… У підтвердження заявлених декларантом згідно ДМВ витрат у сумі 125000,00 грн на транспортування оцінюваних товарів надано: рахунок фактуру Експедитора ФОП Ілюк №9 від 11.04.2025, довідку, заявку та банківський платіжний документ щодо оплати транспортно-експедиційних послуг. При цьому, документального підтвердження договірних відносин між Товариство з обмеженою відповдальністю "ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА" та Експедитором ФОП Ілюк до митного оформлення не надано. Згідно Заявки на транспортування T/IVT/04-2 до дог.08122022 від 07.04.2025 вартість (графа 18) погоджена ставка вартості послуг ТЕО -3950 долСША на дату рахунку. дата Рахунку фактури №9 - 11.04.2025, курс Нац банку за 1 доларСША=41,5117 грн. Таким чином, вартість доставки оцінюваної партії товару згідно Заявки складає 163971,21 грн по маршруту Анталія, Туреччина-п/п Орлівка-Чорноморськ, що не відповідає рахунку фактурі №9. Крім цього, у якості додаткових документів надано Платіжну інструкцію 940 щодо оплати 163 542,24 грн БЕЗ ПДВ. Зазначене свідчить, що витрати на цю суму 163 542,24 грн послуги надані за межами митної території України та є обов`язковими складовими митної вартості, які відповідно до вимог ч.10 статті 58 МКУ включаються до митної вартості товарів. …

… Згідно відомостей офіційного сайту імпортера, компанія Doktor Tarsa Tarim Sanayi Ve Ticaret A.S та ТОВ"ТЕРРАТАРСА УКРАЇНА" є взаємопов`язаними. Заявлений рівень митної вартості оцінюваних товарів є нижчим ніж ціна ідентичних/подібних товарів, які імпортувалися іншими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності на митну територію України. Однак, декларантом у графі 9(а) декларації митної вартості, поданої до ЕМД 25UA19U1, заявлено недостовірні відомості щодо пов`язаності продавця та покупця у розумінні статті 15 положень статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі та Угоди про застосування статті VII ГАТТ, а також вплив на заявлену вартість такої взаємопов`язаності. Враховуючи, взаємоповязаність покупця та продавця, умови продажу товару із відстрочення оплати за товар 180 днів, найнижчий рівень оцінюваних товарів, заявлення недостовірних даних у ДМВ, вказує на обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість товару. З урахуванням положень частини вісімнадцятої статті 58 Кодексу при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості операцій, які здійснювались одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваним товаром, при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну, або митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62 чи 63 Кодексу. …».

Також, у даному електронному повідомленні містилося застереження Митного органу про можливість надання позивачем за власним бажанням наявних у нього додаткових документів, які б підтверджували заявлену митну вартість декларованих товарів.

13.06.2025 року ПрАТ «ІЗТ» відповідачу були надані копії: (1) прайс-листа виробника товару від 11.12.2024; (2) договору поставки позивачем ідентичних товарів на внутрішній ринок № 05/27-1 від 27.05.2025 (разом із специфікацією № 1); (3) листа № 130625/03 від 13.06.2025 з випискою з бухгалтерської документації по рахункам 289 «Товари в дорозі», 287 «Митний склад» та 632 «Розрахунки з постачальниками»; (4) калькуляції вартості декларованих товарів від їх виробника № 1833 від 13.06.2025; (5) довідки про вартість товару по методу визначення митної вартості на основі віднімання вартості № 415 від 13.06.2025; (6) рахунку № 1261 від 27.05.2025 на оплату ідентичних товарів при їх поставці позивачем на внутрішній ринок та (7) платіжної інструкції № 1620 від 12.06.2025 на оплату ідентичних товарів при їх поставці позивачем на внутрішній ринок.

16.06.2025 року відповідачем було прийняте рішення № UA500080/2025/000042/1 про коригування митної вартості товарів за митною декларацією № 25UA19U1.

Підстави прийняття даного рішення були повністю тотожними підставам, які були наведені відповідачем у вже згаданому електронному повідомленні Митного органу від 12.06.2025 року.

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості відповідачем була також оформлена картка відмови у митному оформленні (випуску) оцінюваних товарів № UA500080/2025/000137 від 16.06.2025 року.

Внаслідок цього, ці товари були випущені у вільний обіг за поданою ПрАТ «ІЗТ» митною декларацією № 25UA27U0 від 17.06.2025.

Декларовані товари були випущені у вільний обіг на підставі даної митної декларації зі сплатою ввізного мита та податку на додану вартість виходячи з їх митної вартості, визначеної відповідачем.

Ця митна вартість склала 1 112 445,30 грн (1,2401 долара США за 1 кг загальної кількості товару (21 600 кг) із застосуванням встановленого Національним банком України станом на 17.06.2025 офіційного курсу гривні до долара США (41,5306 грн за 1 долар США).

Загальна сума ввізного мита та податку на додану вартість, які були сплачені позивачем на підставі митної декларації № 25UA27U0 склала 289 235,78 грн, з яких ввізне мито 55 622,27 грн та податок на додану вартість 233 613,51 грн.

Митна вартість оцінюваних товарів за митною декларацією № 25UA19U1 була заявлена позивачем на рівні 700 376,06 грн.

Загальна сума ввізного мита та податку на додану вартість, яка підлягала сплаті ТОВ «ТерраТарса Україна» за митною декларацією № 25UA19U1, складала 182 097,77 грн, в тому числі відповідне мито 35 018,80 грн, а податок - 147 078,97 грн.

Таким чином, різниця між сумою митних платежів, які мали бути сплачені з визначеної товариством митної вартості оцінюваних товарів та митної вартості, яка була визначена Митним органом склала 107 138,01 грн, в тому числі ввізне мито 20 603,47 грн та податок на додану вартість на 86 534,54 грн.

З урахуванням зміни встановленого Національним банком України станом на дати подання митних декларацій № 25UA19U1 (11.06.2025) та № 25UA27U0 (17.06.2025) офіційного курсу гривні до долара США, фактична сума надмірно сплачених позивачем митних платежів склала 107 231,60 грн, в тому числі ввізне мито 20 621,47 грн та податок на додану вартість 86 610,13 грн.

Позивач, вважаючи, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, таким, що прямо суперечить нормам та вимогам Митного кодексу України, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що оскаржуване рішення та картка відмови є необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Джерела права та висновки суду

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно частини 1 статті 49 Митного кодексу України (далі МК України): митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 1 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною 4 статті 53 МК України , у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

У частині 5 статті 53 МК України зазначено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У відповідності до частини 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 МК України , контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

У частині 3 статті 54 МК України зазначено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 7 статті 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини 1 статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною 2 статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

У відповідності до частини 3 статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу .

Відповідно до частини 4 статті 57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з частиною 2 статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обов`язок доведення митної ціни товару покладений на декларанта, а у митного органу, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є право витребувати додаткові документи.

Враховуючи зазначені норми матеріального права, суд зазначає, що сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є, зокрема, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України заборонено.

Як встановлено судом, при перевірці митної декларації та поданих до неї документів, митний орган виявив, на його думку, наявність розбіжностей у поданих документах, та у порядку ч.2,3 ст.53,54 МК України, запитав додаткові документи, які б могли спростувати виявлені митним органом розбіжності.

Відповідно до пунктів 6 та 7 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Згідно з додатком № 18 до контракту № DRT2025FCA, поставка оцінюваних товарів здійснювалася на умовах FCA Анталія, Туреччина (згідно Інкотермс 2020), завантаження за рахунок продавця.

Пунктом 2.1 вказаного контракту також встановлено, що товар за даним контрактом поставляєтеся на умовах FCA склад продавця в м. Анталія (Туреччина) згідно Інкотермс 2020.

В графі 1 СМR А б/н від 10.04.2025 відправником зазначеного в ній вантажу вказана саме та особа, яка є продавцем за контрактом № DRT2025FCA.

Відповідно до пункту 3 заявки на транспортно-експедиційні послуги № DRT/IVT/04-2 від 07.04.2025, перевезення оцінюваних товарів за контрактом № DRT2025FCA також здійснювалося після їх поставки продавцем на умовах FCA Анталія, Туреччина.

Про відсутність не включених до ціни декларованих товарів витрат на їх навантаження, товариство інформувало відповідача і листом № 401 від 11.06.2025.

Цим самим листом ТОВ «ТерраТарса Україна» повідомило Митий орган й про нестрахування оцінюваних товарів під час їх перевезення. Умови поставки FCA згідно Інкотермс 2020 не передбачають обов`язку продавця по страхуванню товарів, які поставляються, як не передбачають і обов`язку покупця з окремої оплати такого страхування продавцю.

Також, ані з договору на послуги транспортного експедирування № 08122022 від 08.12.2022, ані з пов`язаних з ним документів, як-то заявки на транспортно-експедиційні послуги № DRT/IVT/04-2 від 07.04.2025, рахунку-фактури експедитора на оплату послуг № 9 від 11.04.2025, листа експедитора про розмір витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України № 9 від 11.04.2025 та платіжної інструкції № 940 від 18.04.2025 на оплату транспортно-експедиторських послуг, також не вбачається здійснення страхування оцінюваних товарів і експедитором.

Отже, висновок відповідача про наявність розбіжностей у даних документах, які свідчать про недодавання до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, складових митної вартості - витрат на навантаження товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України та витрат на страхування цих товарів є необґрунтованим, оскільки витрати на страхування декларованих товарів були відсутні взагалі, а витрати на навантаження були включені до їх ціни.

Наполягаючи на невірному визначенні товариством числового показника іншої складової митної вартості оцінюваних товарів - витрат на їх транспортування до місця ввезення на митну територію України, відповідач не врахував наступне.

Дійсно, цей числовий показник був визначений ТОВ «ТерраТарса Україна» на рівні 125 000 грн.

В основу такого визначення були покладені відомості, які містилися у заявці на транспортно-експедиційні послуги № DRT/IVT/04-2 від 07.04.2025, рахунку-фактурі експедитора на оплату послуг № 9 від 11.04.2025, листі експедитора про розмір витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України № 9 від 11.04.2025 та платіжній інструкції № 940 від 18.04.2025 на оплату транспортно-експедиторських послуг.

Так, розмір плати за послуги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по транспортно-експедиційному обслуговуванню оцінюваних товарів склав 3950 доларів США по курсу Національного банку України на дату рахунку.

Відповідний рахунок був виставлений експедитором 11.04.2025, а встановлений Національним банком України офіційний курс гривні до долара США в цей день склав 41,4031 грн за 1 долар США.

Загальна вартість послуг експедитора склала 163 542,24 грн (3950 доларів США х 41,4031 грн за 1 долар США).

Разом з тим, відповідно до листа експедитора про розмір витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, такі витрати склали саме 125 000 грн.

Рештою, 34 402,00 грн та 4 140,24 грн, були витрати на транспортування оцінюваних товарів по території України та експедиторська винагорода по території України відповідно, а зальна сума цих витрат і склала 163 542,24 грн (125 000,00 грн + 34 402,00 грн + 4 140,24 грн), яка була повністю сплачена ТОВ «ТерраТарса Україна» Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 вказаною платіжною інструкцією 18.04.2025.

За наведених обставин, висновок Митного органу про необхідність додавання до митної вартості цього її числового показника на рівні еквіваленту всіх 3950 доларів США, не може вважатися вірним.

Крім того, і сам такий гривневий еквівалент в розмірі 163 971,21 грн, розрахований відповідачем в оскаржуваному рішенні не за курсом Національного банку України на дату рахунку експедитора, а за таким курсом, який був встановлений станом на 12.06.2025 (41,5117 грн за 1 долар США).

Отже, висновок відповідача про невірний обрахунок товариством числового показника складової митної вартості декларованих товарів - витрат на їх транспортування до місця ввезення на митну територію України, також є необґрунтованим.

ТОВ «ТерраТарса Україна» та продавець оцінюваних товарів є пов`язаними особами.

Також, як вірно вказує відповідач в оскаржуваному рішенні, така взаємопов`язаність вимагала від товариства виконання вимог, встановлених частиною вісімнадцятою статті 58 МК України.

Як встановлено даною нормою, при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Отже, визначення митної вартості оцінюваних товарів за ціною договору у спірних правовідносинах могло бути здійснене, зокрема, після: (1) порівняння її числового показника з митною вартістю ідентичних товарів, визначеної за правилами, які встановлені статтями 62 або 63 МК України та (2) якщо внаслідок такого порівняння не буде встановлено значних розбіжностей в митній вартості товарів в одночасних чи майже одночасних періодах операцій з ними.

Відповідно до частини другої статті 62 МК України у разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов`язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, таких компонентів:

1) витрат на виплату комісійних, що звичайно сплачуються або підлягають сплаті, чи звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покриття загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України товарів того ж класу та виду. Товарами одного класу та виду є товари, які підпадають під групу або спектр товарів, що виробляються конкретною галуззю чи сектором промисловості та включають ідентичні або подібні (аналогічні) товари. Термін «товари того ж класу або виду» включає товари, імпортовані з тієї ж країни, що й оцінювані товари, а також товари, імпортовані з інших країн.

Сума прибутку та загальних витрат, до яких належать прямі та непрямі витрати, пов`язані із збутом зазначених товарів, повинна братися в цілому. Числове значення витрат для цілей вирахування цієї суми визначається на основі інформації, наданої декларантом, якщо тільки ця інформація не є несумісною з даними, одержаними при продажу в Україні ввезених (імпортованих) товарів того ж класу або виду. У разі якщо інформація, надана декларантом, є несумісною з такими даними, сума для обчислення прибутку та загальних витрат може ґрунтуватися на іншій відповідній інформації, а не тій, що надана декларантом.

При визначенні комісійних або звичайних прибутків та загальних витрат віднесення товарів до «товарів того ж класу або виду» повинно здійснюватися у кожному конкретному випадку з посиланням на відповідні обставини;

2) звичайних витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування, та інших пов`язаних з такими операціями витрат;

3) сум податків, що підлягають сплаті в Україні у зв`язку з ввезенням (імпортом) чи продажем (відчуженням) товарів.

Ідентичні оцінюваним товари поставлялися ТОВ «ТерраТарса Україна» непов`язаному з ним покупцю в Україні - Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» за ціною 45 815,00 грн за 1 тонну (без податку на додану вартість).

Вказана операція відбувалася майже одночасно з декларуванням оцінюваних товарів.

Дані обставини підтверджується договором поставки № 05/27-1 від 27.05.2025 і специфікацією до нього, рахунком на оплату № 1261 від 27.05.2025 та платіжною інструкцією № 1620 від 12.06.2025.

Згідно з довідкою про вартість товару по методу визначення митної вартості на основі віднімання вартості № 415 від 13.06.2025, розмір звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покриття загальних витрат у зв`язку з продажем позивачем 1 тонни ідентичних товарів на митній території України, звичайних витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, та інших пов`язаних з такими операціями витрат, а також сум податків, що підлягають сплаті в Україні у зв`язку з ввезенням (імпортом) цих товарів склав 18 024,91 грн, в тому числі транспортно-експедиторське обслуговування - 7 327,31 грн, вантажні роботи - 374,85 грн, мито при імпорті - 1 597,43 грн, супутні витрати - 559,19 грн, вартість зберігання на митному складі - 351,94 грн, витрати на збут - 1 874,25 грн, адміністративні витрати - 1 874,25 грн та розрахункова норма прибутку - 4 065,69 грн.

Віднімання цих витрат від ціни продажу ТОВ «ТерраТарса Україна» на внутрішньому ринку непов`язаному покупцю 1 тонни ідентичних товарів (45 815,00 грн - 18 024,91 грн) дорівнює 27 790,09 грн, що є об`єктивно співставним з заявленою митною вартістю цього обсягу оцінюваних товарів на рівні 26 637,78 грн (еквівалент 641 долара США за встановленим Національним банком України на день подання митної декларації № 25UA19U1 курсом - 41,5566 грн за 1 долар США) в частині ціни, яка підлягала сплаті їх продавцю.

Також, відповідно до частини першої статті 63 МК України для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум:

1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються;

2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну;

3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

Згідно з калькуляцією вартості декларованих товарів від їх виробника № 1833 від 13.06.2025, вартість продажу 1 тонни оцінюваних товарів на умовах FCA Анталія дорівнювала 641 долару США, в тому числі такі її складові (в доларах США): сировина - 408,20, пакування - 47,80, заробітна плата та збори - 29,60, контроль якості - 1,85, витрати на електроенергію - 35,90, амортизація обладнання - 4,23, загальні витрати на виробництво - 21,90, складські витрати - 5,44, інші витрати на продаж - 10,99, загальні адміністративні витрати - 10,99 та торгова націнка - 64,10, що повністю дорівнює митній вартості цих товарів, яка була заявлена ТОВ «ТерраТарса Україна» в частині ціни, яка підлягала сплаті їх продавцю за додатком № 18 до контракту № DRT2025FCA.

Отже, наведеними документами у їх сукупності підтверджується виконання товариством вимог частини вісімнадцятої статті 58 МК України, з яким (виконанням) пов`язується можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом.

При цьому позивачем показано, що визначена ним митна вартість є близькою до вартості ідентичних товарів одразу за двома операціями - як за передбаченою статтею 62 МК України, так і статтею 63 МК України.

Натомість, відповідачем в оскаржуваному рішенні не надано жодної правової оцінки наданим товариством документам по цим операціям, як не наведено і жодного аргументу щодо причин їх неприйняття.

Таким чином, висновок митного органу про недотримання ТОВ «ТерраТарса Україна» вимог частини вісімнадцятої статті 58 МК України є також необґрунтованим.

Посилання Митного органу в оскаржуваному рішенні на невірне заповнення ПрАТ «ІЗТ» декларації митної вартості (в частині взаємопов`язаності позивача та постачальника оцінюваних товарів) саме по собі не може бути підставою невизнання заявленої товариством митної вартості, оскільки, на чому позивач наголошував раніше, ТОВ «ТерраТарса Україна» в порядку встановленому частиною четвертою статті 53 та частиною вісімнадцятою статті 58 МК України доведена відсутність впливу такої взаємопов`язаності на митну вартість декларованих товарів.

Не може бути підставою невизнання заявленої товариством митної вартості і неприйняття до уваги Митним органом наданої позивачем довідки № 13/04/25 від 13.04.2025 по рахунку 289 «Товари в дорозі» через її невідповідність, як вважає відповідач, вимогам Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999, оскільки висновок про таку невідповідність ґрунтується на довільному та помилковому тлумаченні відповідачем вимог даних нормативних актів по відношенню до змісту вказаної довідки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що документи, подані позивачем до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, відповідають переліку документів, встановлених ч. 2 ст. 53 МК України та не містять розбіжностей.

Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, не зазначив про наявність жодних

розбіжностей у числових показниках сплачених декларантом сум та проігнорував подані

декларантом додаткові документи та пояснення.

Відповідачем не вказано, які саме конкретні розбіжності або невідповідності в поданих позивачем до митного оформлення документах стали підставою для невизнання встановленої ним митної вартості товару, як і не наведено обставин, що вплинули на таке коригування; зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів не вбачається, який саме показник ціни придбаного товару, на думку відповідача, був сумнівним чи/або помилковим, що є підставою для визнання незаконним та скасування рішення митного органу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.04.2021 року у справі №820/307/17.

При цьому суд зазначає, що витребування додаткових документів у позивача було обґрунтовано формальними підставами (всіма переліченими у ч. 3 ст. 53 МК України підставами).

При цьому, відповідачем не було зазначено яких саме відомостей не вистачає;

проігноровано документи, надані позивачем, якими підтверджується як ціна товарів так і

розмір фактичної сплати за такі товари; не зазначено конкретних розбіжностей щодо

числових значень складових митної вартості імпортованих товарів.

Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 р. у справі № 804/15600/15 наголосив, що

витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може

мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих

декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

У цій поставної Верховний Суд звернув увагу, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися в правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 р. у справі № 820/4849/16 назвав вимоги до

запиту додаткових документів, відповідно до яких митний орган повинен вказати, які саме

складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Верховний Суд у постанові від 21.04.2021 р. у справі №820/263/17 дійшов висновку, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості

товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість

витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні

дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

З викладеного можна дійти висновку, що відповідачем було формально запитано всі

документи, які передбачені статтею 53 МК України без зазначення конкретних розбіжностей

задекларованої позивачем митної вартості, тому такий запит відповідача не мав на меті та на

стосувався визначення митної вартості товару.

Відсутність належного обґрунтування митним органом причин та суті запиту додаткових документів є однією із підстав для подальшого визнання рішення про коригування митної вартості протиправним.

Щодо обраного відповідачем методу митної вартості, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 55 МКУ прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію, у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. При коригуванні митної вартості товарів за другорядними методами, передбаченими статями 59, 60 та 64 цього Кодексу, у рішенні обов`язково зазначаються помер та дата митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів (пункту 2.1 розділу II Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598).

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 19 червня 2018 року в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18).

Проте, як видно з гр. 33 оскаржуваного рішення, коригувань на обсяг партії товарів, умови поставки, комерційних умов тощо, відповідачем не здійснювалось.

Частиною 1 ст. 57 МК встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 ст.57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У ч.8 ст.57 МК України, зазначено, що лише у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідач неправомірно застосував резервний метод при визначенні митної вартості ігноруючи попередні методи при об`єктивній можливості їх застосування.

Прийнявши рішення про коригування митної вартості товарів та застосувавши при цьому резервний метод визначення митної вартості згідно статті 64 МК України, така вартість була відкоригована відповідачем до рівня митної вартості подібного, як вважає Митний орган, товару - «Рідкого водорозчинного мінерального добрива з вмістом загального Азоту (N) - 11 %», виробленого в Європейському Союзі, митне оформлення якого вже здійснене.

Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Як встановлено підпунктом а) пункту 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ), оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до частини другої статті 60 МК України під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Як було зазначено ПрАТ «ІЗТ» в графі 31 митної декларації № 25UA19U1, декларованим товаром є мінеральне добриво марки ТОР Мультикроп 11-0-46, яке являє собою суміш білого кольору на основі кристалічних та гранульованих часток, без сторонніх включень, масова частка води 0,14 +/- 0,01%, визначена масова частка азоту N в перерахунку на суху речовину складає 10,94%, вміст оксиду калію (згідно сертифіката аналізу) 46%.

Отже, декларований товар та товар, до рівня ціни якого відповідачем була відкоригована митна вартість, суттєво відрізняються як за препаративною формою (кристалічні та гранульовані частки і рідина), так і за кількістю поживних елементів (азот та оксид калію і лише азот).

Не має ознак подібності й інший визнаний Митним органом подібним товар - «Добрива мінеральні із вмістом азоту - 15.0%, оксиду фосфору 15.0%, К2О - оксиду калію 15.0. Розфасовані у мішки по 25 кг» вироблений в Європейському Союзі, оскільки він містить тертій поживний елемент - оксид фосфору, який в оцінюваному товарі відсутній взагалі.

Отже, для цілей порівняння митної вартості декларованих та обраних Митним органом товарів останні не є подібними, а їх митна вартість у такому порівнянні має характер довільної.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі довільної чи фіктивної вартості. Аналогічну вимогу містить і вже згаданий підпункт а) пункту 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Таким чином, обраний відповідачем спосіб коригування митної вартості не узгоджується і з вимогами статті 64 МК України.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі №809/278/17, у постанові від 27.07.2018 року у справі №809/1174/17 у постанові від 21.02.2018 року у справі №820/17417/14.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з довідкової інформації не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) Держмитслужби України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості довести задекларовану митну вартість. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС Держмитслужби України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в Рішенні Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 року у справі № 818/1186/17.

Отже, вказані позивачем при декларуванні товару відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення, прийняті Одеською митницею, є необґрунтованими, а відтак позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» є такими, що підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Звежинський проти Польщі», заява №34049/96 відповідно до п.71 якого суд повторює, що позбавлення майна, у значенні цього речення, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності (цит. вище справа Брумареску). Суд нагадує, що під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (див. рішення у справі «Pressos Compania Naviera S. A. та інші проти Бельгії» від 20 листопада 1995, серія A, N 332, с. 23, п. 38). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар (див. цит. вище рішення у справі Спорронга і Льонрота. При цьому, п. 73 суд підкреслює, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок.

Крім цього, згідно рішення у справі «TOB «Полімерконтейнер» проти України», заява №23620/05, відповідно до п.17 суд повторює, що будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших авторитетних джерел, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), від 23 вересня 1982 року, пп. 69-73, серія А №52).

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, наявні в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» у загальній сумі 2422,20 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення коригування митної вартості задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500080/2025/000042/1 від 16.06.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати оформлену Одеською митницею картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 16.06.2025 року № UA500080/2025/000137.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,20 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (вул. Люсторфська дорога, буд. 140, корп. А, м. Одеса, Одеська область, 65114, ).

Відповідач: Одеська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078, ).

Суддя С.О. Cтефанов