Справа № 351/923/25
Суддя: КАЛИНОВСЬКИЙ М.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/923/25
Номер провадження №2-а/351/21/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Калиновського М.М.,

за участі: секретаря - Равлюк М.І.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про оскарження постанови про накладення адміністративного штрафу.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного штрафу серії ЕНА № 4945420 від 11.06.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 11.06.2025 року інспектором 2 взводу 1 роти УПП батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Мацко І.І. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4945420. Вказаною постановою встановлено, що 11.06.2025 року с. Лісний Хлібичин, дорога Н-10 138 км, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більше як на 53 км/год, а саме рухався зі швидкістю 103 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 TC000742. Чим порушив п.12.4.ПДР.

Даною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КупАП та накладено штраф у розмірі 1700 грн.

Вважає дану постанову незаконною, що підлягає скасуванню з наступних підстав: знак, що регулює швидкісний режим на відповідній ділянці дороги, був не помітний через не почищені гілки дерев. Відповідно до ст.40 Закону України «Про дорожній рух, органи місцевого самоврядування та власники доріг, зобов`язані забезпечувати належний стан дорожніх знаків. Згідно ст.22 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачає, що дорожні знаки повинні бути видимими та відповідати вимогам безпеки руху. Згідно ст.251 КУпАП відсутні належні докази, що підтверджують факт його порушення. Також була порушена процедура винесення постанови відповідно до ст.268 КУпАП.

На підставі вище наведеного просить суд скасувати винесену постанову інспектором 2 взводу 1 роти УПП батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Мацко І.І. серії ЕАН № 4945420 та стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн.

15.08.2025 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву. Вказала проте, що 11.06.2025 близько 11 год. 58 хв. екіпажем УПП в Івано-Франківській області ДПП під час несення служби на автодорозі Н-10 «Стрий - Івано-Франківськ - Чернівці Мамалига», на 138 кілометрі село Лісний Хлібичин, Коломийського району, Івано Франківської області за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС000742) виявлено порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), а саме: водій транспортного засобу RENAULT CLIO н.з. НОМЕР_1 (далі - ТЗ) рухався зі швидкістю 103 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 50 км/год, чим порушив пункт 12.4 ПДР.

Відповідно до статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП старший лейтенант поліції Мацко І.І., як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у статті 222 КУпАП, в тому числі за частиною четвертою статті 122 КУпАП, оголосила про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 122 КУпАП щодо ОСОБА_2 .

Позивача ознайомлено з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог пункту 12.4 ПДР за яке передбачена відповідальність частиною четвертою статті 122 КУпАП, поліцейською після розгляду справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4945420 від 11.06.2025 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Позивач до позовної заяви додає фотознімки із дорожнім знаком оглядовість якого закривають гілки дерев, проте необхідно звернути увагу, що із вказаних фотознімків не можливо встановити на якій ділянці дороги та в який період вони зроблені.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O`Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдавати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, пояснення позивача не містять в собі обґрунтування щодо звільнення його від адміністративної відповідальності, а лише спрямовані на уникнення від відповідальності без належних на те правових підстав. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся відповідно до вимог чинного законодавства, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності постанову серії ЕНА № 4945420 від 11.06.2025 є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, вважає що постанова є незаконною. Зазначив, що знак не був помітний, зауважив, що їхав зі швидкістю 103 км/год, оскільки вважав, що їде не в населеному пункті. Постанову отримав, однак не підписав її, оскільки був не згідний з нею.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, у прохальній частині відзиву просила справу розглядати без участі представника.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

Судом встановлено, що 11.06.2025 року інспектором 2 взводу 1 роти УПП батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Мацко І.І. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4945420. Вказаною постановою встановлено, що 11.06.2025 року с. Лісний Хлібичин, дорога Н-10 138 км, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більше як на 53 км/год, а саме рухався зі швидкістю 103 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 TC000742. Чим порушив п.12.4.ПДР. Даною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КупАП та накладено штраф у розмірі 1700 грн.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно п. 12.9.б ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Як передбачено ч. 4 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину- тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, відповідачем надано суду відео та фото матеріали обставин, що зафіксовані в оскаржуваній постанові.

Швидкість руху транспортного засобу, під керуванням позивача, було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 TC000742.

Суд звертає увагу на те, що TruCAM - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15м до 1200м. З відстані у 350-450м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу (на відео та фото видно, як червона позначка фіксується на автомобілі позивача з відстані 358,9 м), тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля. Прилад починає вимірювання швидкості і здійснює запис відео.

Прилад TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, відмітка про що міститься на фотографії з приладу, де зазначено, що правопорушення вчинено за адресою: дорога Н-10 138 км (код:n/а).

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII(далі Закон № 580-VIII) встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (пункт 9 частини першої).

Стаття 40 Закону № 580-VIII регулює порядок застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення, частиною першої якої в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема і , фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

За змістом частини другої статті 40 Закону № 580-VIII інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Також, позивачем до позовної заяви додано фотознімки із дорожнім знаком оглядовість якого закривають гілки дерев, проте суд звертає увагу на , що із вказаних фотознімків не можливо встановити на якій ділянці дороги та в який період вони зроблені.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА №4945420 від 11.06.2025 року, складена інспектором 2 взводу 1 роти УПП батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Мацко І.І., є законною, отже підстави для її скасування відсутні.

Оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень у силу ч.2 ст.77 КАС України доведена правомірність прийнятого рішення, а доводи позивача при розгляді справи не знайшли свого підтвердження, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, правові підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 9, 77, 229, 241-247, 268, 271, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в особі інспектором 2 взводу 1 роти УПП батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Мацко Інною Іванівною про скасування постанови серії ЕНА № 4945420 від 11.06.2025 року в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ