Справа № 160/7391/25
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2025 рокуСправа №160/7391/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Кропової К.В.
від позивача: Пономаренко Д.О., представник;
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення №136/00191017/486 від 04.12.2024 начальника Криворізького відділу по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.12.2024 ДПП «Кривбаспромводопостачання» отримало рішення №136/00191017/486 від 04.12.2024 начальника Криворізького відділу по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу. Підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 04.12.2024 податковим органом стало таке: 1. прийняття Державною податковою службою України наказу від 06.12.2019 № 199 «Про затвердження примірних форм Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу; Журналу реєстрації рішень, прийнятих відповідно до статті 95 Податкового кодексу України»; 2. внесення змін Законом України від 30.11.2021 року №1914-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» до п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України (далі ПК України); 3. наявністю узгодженого податкового боргу у загальній сумі 64 354 313,36 грн у т.ч.: з податку на додану вартість 6 531 870,28 грн, з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону 15 317 776,43 грн та земельного податку 42 504 666,65 грн, що підтверджується на думку податкового органу наведеним розрахунком в оскаржуваному рішенні.
Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням від 04.12.2024 з огляду на таке.
Державною податковою службою України прийнято наказ від 06.12.2019 № 199 «Про затвердження примірних форм Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу; Журналу реєстрації рішень, прийнятих відповідно до статті 95 Податкового кодексу України». Вказаним наказом затверджено форму нормативно-правового підзаконного акту, на підставі якого можливе проведення примусового безспірного списання (стягнення) коштів з рахунків платників податків, яке передбачене п. 95.5 ст. 95 ПК України. Проте, Державна податкова служба України не наділена повноваженнями суб`єкта нормотворення, а власні накази організаційно-розпорядчого характеру зобов`язана оприлюднювати відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Але Наказ №199 від 06.12.2019 не оприлюднено у розумінні норм Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки він відсутній у загальному (відкритому) доступі. На підтвердження вказаного повідомляємо, що цей наказ відсутній на офіційних веб-сайтах Верховної Ради України, Міністерства юстиції України та Державної податкової служби України. Враховуючи викладене, позивач зазначає про недотримання ДПС встановленої у чинному законодавстві процедури прийняття та оприлюднення Наказу №199 від 06.12.2019, а отже останній не набрав чинності на момент прийняття оскаржуваного рішення від 08.02.2022. Отже, Державна податкова служба України видаючи Наказ №199 від 06.12.2019 фактично видала нормативно-правовий акт, а не акт організаційно-розпорядчого характеру, оскільки ним обмежуються права платників податків у частині безспірного списання з їх рахунків грошових коштів виключно за рішенням Податкового органу. Таким чином, центральний орган виконавчої влади перевищив покладені на нього повноваження, а ГУ ДПС на підставі вказаного наказу прийнято протиправне оскаржуване рішення від 04.12.2024.
Також, позивач зазначає, що за змістом норм податкового законодавства, у разі виникнення у платника податків боргу, контролюючий орган формує вимогу на суму такого боргу та здійснює заходи з його погашення шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, та стягнення коштів у рахунок податкового боргу за рахунок готівки на підставі відповідних рішень суду. Так, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду може бути здійснене за таких умов: 1) виникнення податкового боргу у результаті несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку; 2) податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати; 3) платнику податків направлено податкову вимогу, з дня надіслання якої минуло не менше 30 календарних днів; 4) відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань. Саме сукупність вказаних обставин обумовлює правомірність рішення Контролюючого органу про стягнення коштів платника податків за рахунок готівки або з рахунків, які йому відкриті в банках, на погашення податкового боргу.
Позивач наголошує, що стягнення коштів з його рахунків у банках за оскаржуваним рішенням від 04.12.2024 без звернення до суду не може бути здійснене у зв`язку із: 1) відсутністю діючої податкової вимоги, яку направлено платнику податків та з дня надіслання якої минуло не менше 30 календарних днів; 2) наявністю зобов`язання держави щодо повернення ДПП «КПВП» помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.
Ухвалою суду від 07.05.2025 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Кучугурною Н.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
21.04.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що ним сформовано та направлено позивачу податкову вимогу від 04.06.2020 №319-50 про сплату боргу у сумі 5 680 047,11 грн по платежу частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємець та їх об`єднань (ККДБ 21010100). Податкова вимога платником оскаржувалась в судовому порядку. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 у справі №160/9281/20 визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Офісу великих платників податків ДПС від 04.06.2020 №319-50. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 у справі №160/9281/20 апеляційну скаргу Східного МУ ДПС залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 без змін. Враховуючи рішення суду апеляційної інстанції, ГУ ДПС скасовано податкову вимогу по ДПП «Кривбаспромводопостачання» від 04.06.2020 №3 19-50. Не погодившись з судовими рішеннями по справі №160/9281/20 Східним МУ ДПС подано касаційну скаргу до Верховного Суду України. Постановою Верховного Суду України від 09.08.2022 у справі №160/9281/20 частково задоволено касаційну скаргу Східного МУ ДПС та скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 04.06.2020 №319-50 про сплату частини чистого прибутку до державного бюджету у розмірі 5 316 613,45 гривень. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 залишено без змін. Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПКУ передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Згідно з даними інформаційно-комунікаційних систем органів ДПС станом на 04.12.2024 сума податкового боргу самостійно задекларованим податковим зобов`язанням ДПП «Кривбаспромводопостачання» складала 64 354 313,36 грн, у т.ч.: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 6 531870,28 грн, частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону - 15 317 776,43 грн, земельний податок - 42 504 666,65 гривень. Податковий борг в сумі 64 354 313,36 грн утворився у період з 02.03.2022 по 30.08.2024 та відповідав наступним умовам: податковий борг виник в наслідок несплати платником податків самостійно задекларованих грошових (податкових) зобов`язань, які є узгодженими, не підлягають оскарженню; податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань. Відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПКУ ГУ ДПС прийнято Рішення №136/00191017/486 від 04.12.2024 «Про стягнення коштів з рахунків/ електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/ емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу» (далі - Рішення), яке направлено ДПП «Кривбаспромводопостачання» засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення та отримано представником підприємства 21.12.2024. Щодо наявності зобов`язання держави щодо повернення «Кривбаспромводопостачання» помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань пені у розмірі 363 433,66 грн, відповідач зазначає, що мова йде про частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, по зазначеному податку станом 04.12.2024 (дату прийняття Рішення) обліковувався податковий борг у розмірі 18 856 812,70 гр., отже ця сума не може вважатися як надмірно сплачена. ДПП «Кривбаспромводопостачання» із заявою щодо повернення помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань до ГУ ДПС не зверталося. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
25.04.2025 надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, в якій позивач підтримав доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог.
26.05.2025 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких відповідач навів доводи, аналогічні тим, що вказані у відзиві на позовну заяву.
27.06.2025 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких він зазначає, що станом на 23.05.2020 в інтегрованій картці платника (далі - ІКП) ДПП «Кривбаспромводопостачання» по платежу «Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємець та їх об`єднань)» (код ККДБ 21010100) в ITC «Податковий блок» обліковувалась заборгованість в загальній сумі 5 680 047,11 грн, в т.ч. в сумі 5 316 613,45 грн, що виникла з причини несплати узгоджених грошових зобов`язань, які самостійно задекларовані підприємством у розрахунках частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями. Враховуючи зазначене, Офісом великих платників податків ДПС, керуючись п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України (далі ПКУ) та згідно Порядком формування податкових вимог платникам податків, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, ДПП «Кривбаспромводопостачання» сформовано та направлено податкову вимогу від 04.06.2020 №319-50, яку отримано платником 11.06.2020. В зв`язку з тим, що тривала процедура касаційного оскарження, ніякі дії в ІКС «Податковий блок», щодо скасування податкової вимоги №319-50 від 04.06.2020, не проводилися. Станом на 27.06.2025 податкова вимога по ДПП «Кривбаспромводопостачання» є правомірною, податковий борг за період з 20.06.2020 по теперішній час не переривався.
08.07.2025 до суду надійшли додаткові пояснення і від позивача. У цих поясненнях позивач зазначає, що як указує контролюючий орган, підставою для прийняття ним оскаржуваного рішення від 04.12.2024 була податкова вимога №319-50 від 04.06.2020, яка згідно з наданими відповідачем пояснень не є та ніколи не була відкликаною. Відсутність підстав для відкидання податкової вимоги №319-50 від 04.06.2020 відповідач обґрунтовує безперервністю податкового боргу. Це твердження відповідача є безпідставним, оскільки пунктом 60.1 ст. 60 ПК України наведений вичерпний перелік підстав, за яких податкова вимога вважається відкликаною, де окрім повного погашення податкового боргу, до моменту утворення нового, є і інші підстави. Так, позивачем у заявах по суті зазначалося, що відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 ст. 60 ПК України податкова вимога вважаються відкликаною, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі. Аналогічне положення міститься у абзаці 4 пункту 1 розділу VІ Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610. Аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти висновку, що за умови наявності обставин визначених пунктом 60.1 ст. 60 ПК України законодавцем покладено обов`язок на Контролюючий орган із відкликанням податкової вимоги, шляхом направлення платнику податків нової податкової вимоги у із зменшеною за рішенням суду сумою грошового зобов`язання. Відповідач у додаткових поясненнях від 27.06.2025 визнав факт не вчинення ним дій в ІКС «Податковий блок» щодо скасування/відкликання податкової вимоги №319-50 від 04.06.2020 та, відповідно, останній не вчиняв жодних дій після набрання законної сили рішенням у справі №160/9281/20 щодо відкликання та складення нової податкової вимоги з корегованими сумами податкового боргу.
Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 05.05.2025, суд зобов`язав відповідача надати інформацію щодо декларацій, в яких позивачем самостійно були визначені, але не сплачені суми податкових зобов`язань, які увійшли до сум оскаржуваного у цій справі рішення; докази відкликання податкової вимоги від 04.06.2020 №319-50; інформацію з інтегрованої картки платника податків (позивача у справі) після відкликання податкової вимоги, складеної після відкликання податкової вимоги від 04.06.2020 №319-50, та сум, що увійшли до нової податкової вимоги.
На виконання вимог ухвали суду 04.06.2025 позивач надав копії податкових декларацій платника, а 27.06.2025 надав додаткові пояснення у справі.
Ухвалою суду від 07.04.2025 призначити справу до розгляду у підготовчому засіданні на 05 травня 2025 року на 15:00 год.
Підготовчі судові засідання у цій справі були проведені 05.05.2025, 04.06.2025.
У підготовчому судовому засіданні 04.06.2025 суд постановив ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, якою закрив підготовче провадження і призначив розгляд справи по суті на 09.07.2025 на 14:00 год.
Судові засідання з розгляду справи по суті відбулися 09.07.2025, 16.07.2025 і 23.07.2025.
Представник позивача брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції за поданими ним клопотаннями, які були задоволені судом.
Представник позивача підтримав позовну заяву і просив її задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.
У судовому засіданні 23.07.2025 суд оголосив вступну і резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
04.12.2024 начальником Криворізького відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області, уповноваженою особою Вікторією Кучерук прийнято рішення №136/00191017/486 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу.
У цьому рішенні вказано, що відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України уповноважена особа вирішила здійснити погашення податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків у загальній сумі 64354313,36 грн, у т.ч.: з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 6531870,28 грн, з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону 15317776,43 грн та земельного податку 42504666,65 грн. Податковий борг утворився у період із 02.03.2022 по 30.08.2024 та відповідає наступним умовам: податковий борг виник внаслідок несплати платником податків самостійно задекларованих грошових (податкових) зобов`язань, які є узгодженими, не підлягаю оскарженню; податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення платнику податків помилко та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.
Позивачем вказане рішення було оскаржено в адміністративному порядку, проте рішенням від 28.02.2025 №5838/6/99-00-06-03-03-06 Державної податкової служби України було залишено без змін.
Позивач не погоджується з рішенням від 04.12.2024 №136/00191017/486 контролюючого органу, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції на час спірних відносин).
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно із підпунктами 95.3-95.5 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою контролюючого органу до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету або до державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків, а в разі використання платником податків єдиного рахунку - на такий рахунок, а у разі погашення податкового боргу з податку на додану вартість за задекларованими до сплати податковими зобов`язаннями за періоди, починаючи з 1 липня 2015 року, визначеними платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку, такі кошти вносяться на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі неможливості внесення зазначених коштів протягом того самого дня їх необхідно внести в банк наступного робочого дня. Забезпечення збереження зазначених коштів до моменту їх внесення в банк здійснюється відповідним контролюючим органом.

У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду може бути здійснене за наступних умов:

1) стягнення коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду;

2) стягнення коштів платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги;

3) податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки;

4) за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати;

5) за умови та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість, водночас, у разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання.

Сукупність вказаних обставин наділяє правом керівника контролюючого органу прийняти рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків такого платника у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Таких висновків дійшов Верховний Суду у постановах від 18.02.2025 у справі №440/8447/23 і від 27.02.2025 у справі №380/26982/23.

Перевіряючи наявність сукупності обставин, визначених пунктом 95.5 статті 95 Податкового кодексу України, суд враховує, що позивач у позовній заяві вказує, що стягнення коштів з його рахунків у банках за оскаржуваним рішенням від 04.12.2024 без звернення до суду не може бути здійснене у зв`язку із:

1) відсутністю діючої податкової вимоги, яку направлено платнику податків та з дня надіслання якої минуло не менше 30 календарних днів;

2) наявністю зобов`язання держави щодо повернення позивачу помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

Так, відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п.п.59.1.).

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п.п.59.3.).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.п.59.4.).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п.п.59.5).

Суд установив, що 04.06.2020 Офісом великих платників податків ДПС була складена податкова вимога Форми «Ю» №319-50, якою повідомлено керівника Державного промислового підприємства «Кривбаспроводопостачання» про те, що станом на 03 червня 2020 року сума податкового боргу вказаного платника податків становить 5680047,11 грн, у тому числі: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), сума податкового боргу усього 5680047,11, з якої основний платіж 5316613,45 грн, пеня 363433,66 грн, та виставлено вимогу терміново сплатити суму податкового боргу.

Також, суд установив, що адміністративними судами розглядалась справа №160/9281/20 за позовом Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Офісу великих платників податків ДПС про скасування податкової вимоги від 04.06.2020 №319-50.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 14 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, адміністративний позов задовольнив.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що станом на 23 травня 2020 року в інтегрованій картці ДПП «Кривбаспромводопостачання» за платежем «Частка чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань)» (код ККДБ 21010100) в ІТС «Податковий блок» обліковувалась заборгованість в загальній сумі 5680047,11 грн, в тому числі 5316613,45 грн, які самостійно задекларовані підприємством у розрахунках частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями з лютого 2019 року по квітень 2020 року та 363433,66 грн нарахованої пені.

З огляду на наведене в автоматичному режимі в ІТС «Податковий блок» 04 червня 2020 року було сформовано податкову вимогу №319-50 на загальну суму 5680047,11 грн.

Відповідно до пунктів 60.1.-60.5. статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;

60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

60.2. У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

60.3. У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

60.4. У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

60.5. У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд зазначає, що податкова вимога вважається відкликаною, якщо, зокрема, рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі. У такому випадку, податкова вимога вважається відкликаною у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Крім цього, податкова вимога вважається відкликаною, якщо, рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі. У такому випадку податкова вимога вважається відкликаною з дня надходження до платника податків податкової вимоги, яка містить зменшену суму податкового боргу.

Відповідач у поясненнях, які надійшли до суду 26.05.2025, вказує, що, вказана вище вимога була скасована контролюючим органом, оскільки рішення у справі №160/9281/20, яким була скасована податкова вимога від 04.06.2020 №319-50, набрало законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Поряд із цим, Верховний Суд 09.08.2022 виніс постанову у справі №160/9281/20, якою касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, задовольнив частково; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі №160/9281/20 скасував в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 04 червня 2020 року №319-50 про сплату частини чистого прибутку до державного бюджету у розмірі 5316613,45 грн; ухвалив в цій частині нове рішення про відмову в позові; в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі №160/9281/20 залишив без змін.

У постанові Верховний Суд указав, що в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 04 червня 2020 року №319-50 про сплату пені у розмірі 363433,66 грн судові рішення слід залишити без змін.

Отже, рішенням Верховного Суду від 09.08.2022 у справі №160/9281/20 була частково скасована вимога від 04.06.2020 №319-50 на суму пені у розмірі 363433,66 грн.

Виходячи із норм статті 60 Податкового кодексу України, суд зазначає, що податкова вимога вважається відкликаною, якщо, рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі. У такому випадку податкова вимога вважається відкликаною з дня надходження до платника податків податкової вимоги, яка містить зменшену суму податкового боргу.

Таким чином, контролюючий орган повинен був скласти і направити позивачу податкову вимогу, яка містить зменшену суму податкового боргу на суму скасованої пені у розмірі 363433,66 грн.

До матеріалів справи не було надано доказів складення контролюючим органом податкової вимоги, яка містить зменшену суму податкового боргу, але податкова вимога від 04.06.2020 №319-50, на яку посилається відповідач, як на одну з умов винесення оскаржуваного у цій справі рішення про стягнення коштів з рахунків платника податків, була скасована в силу набрання законної сили рішенням у справі №160/9281/20 Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, про що вказує і відповідач у своїх поясненнях.

Суд ураховує норми Податкового кодексу України, на які посилається відповідач, і які вказують, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Водночас суд наголошує, що необхідність зазначення суми податкового боргу, а також підстав його виникнення пов`язана із тим, що у такий спосіб (шляхом самостійного прийняття рішення керівником контролюючого органу, його заступником або уповноваженої особи) можливе погашення лише податкового боргу, який виник внаслідок несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки

Відповідно, у спорах щодо правомірності прийнятих відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України рішень предметом доказування є дотримання контролюючим органом обов`язкових умов, про які вже зазначалося, в тому числі й щодо розміру податкового боргу, підстав його виникнення, спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань та/або пені.

Аналогічні підходи до правозастосування пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України знайшли відображення у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 805/1427/17, від 17 червня 2021 року у справі № 440/4736/19, від 16 січня 2025 року у справі № 280/27/22, від 18 лютого 2025 року у справі № 440/8447/23, від 27 лютого 2025 року у справі № 380/26982/23.

Так, як уже установив суд, податкова вимога від 04.06.2020 №319-50 була скасована.

Крім того, у цій податковій вимозі вказано, що сума податкового боргу позивача становить 5680047,11 грн, у тому числі, частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств), основний платіж 5316613,45 грн, пеня 363433,66 грн.

Натомість оскаржуваним у цій справі рішенням про стягнення коштів з рахунків платника податків вирішено здійснити погашення податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків у загальній сумі 64354313,36 грн, у т.ч.: з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 6531870,28 грн, з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону 15317776,43 грн та земельного податку 42504666,65 грн.

Тобто, податковий борг за цим рішенням виник не лише через несплату частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, а й у зв`язку із несплатою позивачем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) і земельного податку.

При цьому, кожен із зазначених в оскаржуваному рішенні податок, має згідно із Податковим кодексом України свій строк сплати.

30.06.2017 Міністерством фінансів України був прийнятий наказ №610, яким затверджено Порядок направлення податковими органами податкових вимог платникам податків.

Цей Порядок розроблений відповідно до статей 59 та 60 глави 4 розділу II Податкового кодексу України (далі - Кодекс) (з урахуванням статей 42 та 58 Кодексу) і визначає механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог податковими органами. Дія цього Порядку поширюється на платників податків, у яких виник податковий борг.

Згідно із пунктом 1 розділу ІІІ вказаного Порядку податкові вимоги разом з детальним розрахунком суми податкового боргу формуються автоматично на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем (далі - ІКС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ зазначеного Порядку, податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис майна, яке відповідно до законодавства може бути предметом податкової застави, проведення публічних торгів з продажу заставного майна.

До податкової вимоги додається детальний розрахунок суми податкового боргу.

З огляду на те, податкова вимога від 04.06.2020 №319-50 була скасована, а нова не була складена і направлена позивачу разом із детальним розрахунком суми податкового боргу, у тому числі, із зазначенням податкових декларацій, зобов`язання за якими не сплачені більш, ніж 90 днів; суми заборгованості за кожною податковою декларацією; строків сплати кожного із податків тощо, суд зазначає, що контролюючим органом не було виконано одну із умов для винесення рішення про стягнення коштів з рахунків платника податків, а саме, не було складено і надіслано позивачу податкової вимоги, через 30 днів після вручення якої можуть бути стягнуті кошти платника податків.

Крім цього, суд зазначає, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом розглядалась справа №160/14215/24 Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України щодо фактичної відмови, оформленої у вигляді листа відповідача від 10.05.2024 року №33406/6/04-36-04-12-14, у вчиненні дій із коригування показників у інтегрованій картці Державного промислового підприємства «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» шляхом виключення даних про податковий борг Державного промислового підприємства «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» в частині нарахованої пені у податковій вимогі № 319-50 від 04.06.2020 року у розмірі 363 433,66 грн.; зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України відкоригувати показники в інтегрованій картці платника податку Державного промислового підприємства «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ» шляхом виключення даних про податковий борг в частині нарахованої пені у податковій вимогі № 319-50 від 04.06.2020 року у розмірі 363 433,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог у справі №160/14215/24 представник позивача посилався на те, що постановою Верховного суду від 09 серпня 2022 року по справі 160/9281/20, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 319-50 від 04.06.2020 року у розмірі 5 316 613,45 грн. Позивач звернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області за вих. № 16/455 від 03.04.2024 року, з метою приведення у відповідність податкового боргу ДПП «КПВП» за вищевказаним рішенням суду та списання неправомірно нарахованої заборгованості у розмірі 363 433,66 грн. Однак, ГУ ДПС у Дніпропетровській області листом (вх.№ 606 від 21.05.2024 року) повідомив, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не визначено боржником у виконавчому листі № 160/9281/20 та із посиланням на положення ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» вважає, що немає законодавчих підстав вчиняти дії із коригування Інтегрованої картки платника податків (надалі - ІКП). Таким чином, враховуючи ту обставину, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, на обліку якого на теперішній час перебуває ДПП «КПВП», в односторонньому порядку фактично відмовилося привести у відповідність податковий борг відповідно до виконавчого листа № 160/9281/20, списавши пеню у податковій вимозі № 319-50 від 04.06.2020 року, нарахування якої за рішенням суду визнано неправомірним, то за цих підстав позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням від 19.09.2024 у справі №160/14215/24 суд відмовив у задоволенні позовної заяви Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою від 27.02.2025 Третій апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» задовольнив; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі №160/14215/24 - скасував, прийняв нове рішення; позов задовольнив; визнав протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо фактичної відмови, оформленої у вигляді листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.05.2024 №33406/6/04-36-04-12-14, у вчиненні дій із коригування показників у інтегрованій картці Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» шляхом виключення даних про податковий борг Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» в частині нарахованої пені у податковій вимогі №319-50 від 04.06.2020 у розмірі 363 433,66 грн; зобов`язав Головне управління ДПС у Дніпропетровській області відкоригувати показники в інтегрованій картці платника податку Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» шляхом виключення даних про податковий борг в частині нарахованої пені у податковій вимогі №319-50 від 04.06.2020 у розмірі 363 433,66 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на час винесення відповідачем 04.12.2024 оскаржуваного у цій справі рішення було наявне зобов`язання держави щодо повернення позивачу суми пені у розмірі 363 433,66 грн.

Отже, доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

З огляду на все викладене вище, суд робить висновок про те, що оскаржуване у цій справі рішення прийнято відповідачем не на підстав та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та податковим законодавством України, відповідно, це рішення є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства суд дійшов висновку про те, що позовна заява у цій справі є такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладені норми процесуального закону, а також задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №136/00191017/486 від 04.12.2024 начальника Криворізького відділу по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Державне промислове підприємство «Кривбаспромводопостачання».

Відповідач: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Повний текст рішення складено 03.10.2025.

Суддя Н.В. Кучугурна