Справа № 420/8039/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8039/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області", Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 18.03.2025 через «Електронний суд» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області", Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення медичної (військово-лікарської) комісії при ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» (юридична адреса: 69005, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, 29, ) оформлене довідкою № 249-С від 14.02.2025 року та рішення начальника ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» (юридична адреса: 04116, м. Київ, вул. Бердичівська, 1, ) від 11.03.2025 року № 33/4-М-205;

зобов`язати ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» (юридична адреса: 04116, м. Київ, вул. Бердичівська, 1,) провести повторний медичний огляд солдата (по мобілізації) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою об`єктивного визначення придатності до військової служби з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 14.02.2025 року медичною (військово-лікарською) комісією при ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» було проведено медичний огляд позивача.

За результатом проведеного медичного огляду було прийнято рішення, оформлене довідкою № 249-С від 14.02.2025 року про придатність до військової служби на підставі ст. 52в, 61в, 23в, 64в та графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (непридатності) до військової служби, служби у військовому резерві Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України № 285 від 03.04.2017, у редакції наказу МВС України № 331 від 23.05.2024.

За довідкою № 249-С від 14.02.2025 медичної (військово-лікарської) комісії при ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» позивачу було встановлено наступні діагнози:

«Гастроезофагеальна рефлюксна хвороба: рефлюкс-езофагіт. Хронічний рефлюксгастрит, не асоційований з Нр, стадія нестійкої ремісії. Вертеброгенна цервікалгія, люмбоішиалгія ліворуч, хронічний рецидивуючий пербіг, стадія ремісії. Остеохондрох шийного та поперекового відділу хребта: помірні прояви спондильозу, протрузії С3- С5, кила С5-С6, гемангіома С6, артроз поперекового відділу хребта, протрузії L3-L5, L5-S1, без порушення статико-динамічної функції хребта. Остеоартроз лівого колінного суглобу 2 ступеню, без порушення функції суглобу. Хронічний вазомоторний риніт нейровегетативної форми, ремісія.

Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Викривлення носової перегородки ліворуч без порушення носового дихання.

Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби».

Позивач не погоджуючись із прийнятим відносно нього рішенням, а саме через неналежне проведення медичного огляду, не врахування всіх наявних проблем зі здоров`ям, не врахування скарг на незадовільний стан здоров`я, звернувся зі скаргою до ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» у якій наголошував про те, що має бажання проходити військову службу та виконувати військовий обов?язок по захисту Батьківщини, однак з реальною користю та згідно своїх фізичних можливостей, так як при проведенні медичного огляду повідомляв про незадовільний стан здоров`я та певні фізичні обмеження.

До скарги було долучено копії медичних документів (виписки, рекомендації, медична картка та ін.) на підтвердження наявності проблем зі здоров`ям, а також скарг з якими позивач звертався до спеціалістів.

Так, за результатом розгляду скарги, позивач отримав лист/рішення начальника ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» від 11.03.2025 року № 33/4-М-205 про те, що «рішення комісії в довідці М(ВЛ)К від 04.12.2024 № 249/С про придатність до військової служби прийнято у відповідності до вимог Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285. Підстав для його перегляду наразі немає».

Звертає увагу суду на те, що лист/рішення начальника ДУ «ГМКЦ МВС України» від 11.03.2025 року № 33/4-м-205 не достатньо обґрунтоване та не містить достатніх доводів щодо спростовання або ж підтвердження діагнозів, які були вказані у прийнятому рішенні м(вл)к при ДУ «ТМО МВС по Запорізькій області» про придатність до військової служби.

Вказує, що під час проведення медичного огляду позивача М(ВЛ)К при ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» не було прийнято до уваги його скарги на незадовільний стан здоров`я і найголовніше не було проведено усіх належних досліджень з метою спростування чи підтвердження захворювань у позивача за наявними у нього скаргами.

Вважає, що маючи реальні скарги на незадовільний стан його здоров`я, про які повідомлялась м(вл)к і це було просто проігноровано, а так скарги позивача не були підтвердженні чи спростовані, так як обстеження та дослідження лікарями до компетенції яких належить та чи інша скарга не проводилось.

Для захисту своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

ДЕРЖАВНА УСТАНОВА "ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МЕДИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ МІНІСТЕРСТВА ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ ПО ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ" з поданою позовною заявою не погодився, вважає заявлені позовні вимоги незаконними та безпідставними.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначає, що при складенні М(ВЛ)К ДУ ТМО Довідки № 249-С від 14.02.2025 року, компетентні лікарі-спеціалісти комісії, з огляду на норми Положення, колегіально дійшли висновку про придатність ОСОБА_1 до військової служби на підставі проведених лабораторних та інструментальних досліджень, а також належних висновків фахівців.

Наявна у матеріалах справи довідка № 249/С від 14.02.2025 року (далі Довідка) прийнята на підставі акта медичного огляду № 249С, який складено та підписано комісією в складі лікарів-експертів: голови комісії, терапевта, невропатолога, психіатра, окуліста (офтальмолога), ЛОР (отоларинголога), хірурга, дерматолога (дерматовенеролога) та стоматолога.

Оскільки Позивач є військовослужбовцем Національної гвардії України, то до нього при проведенні процедури медогляду М(ВЛ)К застосовувалося виключно Положення № 285 (про що власне й зазначено укінці Довідки № 249/С від 14.02.2025 року).

Як видно з викладених Позивачем в адміністративному позові обставин, а також наданих копій медичних документів, ОСОБА_1 звертався до ЦМ(ВЛ)К з питання оскарження рішення М(ВЛ)К у формі Довідки № 249/С від 14.02.2025 року, за результатами чого скаржником було отримано листа від Відповідача-2 за вих. № 33/4- М-205 від 11.03.2025 року із відмовою в задоволенні скарги на Довідку М(ВЛ)К. Пункт 21 Розділу ІІІ Положення передбачає, що «у разі незгоди з рішенням штатної М(ВЛ)К особа, яка проходила медичний огляд, може оскаржити його в ЦМ(ВЛ)К» й тільки «рішення (постанови) ЦМ(ВЛ)К можуть бути оскаржені в судовому порядку».

Вказує, що час Відповідачем-1 процедуру проведення медичного огляду М(ВЛ)К повістю дотримано, усі визначені діагнози записано вірно та об`єктивно на підставі висновків/заключень лікарів та результатів обстежень/аналізів.

Позивач помиляється, коли вказує, що Відповідач несумлінно виконав обов`язок медичного огляду доказом протилежному слугує акт медичного огляду, в складі якого містяться усі необхідні результати аналізів Позивача та результати його оглядів у лікарів.

В той же час, згідно висновків Верховного Суду по аналогічним справам, суд позбавлений можливості здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку ВЛК, зокрема, досліджувати питання стану здоров`я військовозобов`язаного, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Тобто, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Зазначає, як видно з акту медичного огляду ОСОБА_1 , лікарі-члени М(ВЛК) ДУ ТМО розглянули усі результати досліджень станом до дати ухвалення Довідки № 249/С 14.02.2025 року) та дійшли об`єктивних висновків щодо придатності особи Позивача до служби. Кваліфікація ж хвороб М(ВЛ)К ДУ ТМО здійснена у суворій відповідності до Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності.

Державна установа «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України», вважає позовні вимоги Позивача такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

У поданому до суду відзиві зазначає, що у лютому 2025 до Державної установи «Головний медичний клінічний, центр Міністерства внутрішніх справ України» надійшла скарга ОСОБА_1 (вх. М-148 від 27.02.2025), про оскарження рішення медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області», щодо придатності до військової служби в довідці від 14.02.2025 № 249/С.

Центральною медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України», надано відповідь ОСОБА_1 (вих. № 33/4-М-205 від 11.03.2025) про оскарження рішення медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області», щодо придатності до військової служби в довідці від 14.02.2025 № 249/C.

Розглядом медичної документації, наданої ОСОБА_1 та медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальнеі медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області», складеної за результатами медичного обстеження, встановлено, що рішення комісії в довідці медичної (військово-лікарської) комісії № 249/С від, 14.02.2025 про придатність до військової служби прийнято у відповідності до вимог Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285. Підстав для його перегляду наразі немає.

Вказує, що у відповідності до абзацу третього, пункту Р 11. Розділу Х. Наказу № 285 МВС України від 03.04.2017 «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС», яким визначається організація діяльності, процедура проведення експертизи медичними (військово-лікарськими) комісіями системи МВС, у разі якщо за результатами розгляду звернення особи немає підстав для задоволення її прохання, постанова комісії не оформлюється, особі, яка звертається, надається письмове роз`яснення.

Аналогічна позиція зазначена в пункту 3.4. глави 3 | розділу І Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом МО України від 14.08.2008 № 402 в редакції зі змінами, внесеними наказами Міноборони від 27.04.2024 № 262 та від 14.10.2024 № 686.

За таких обставин, вважає, що підстав для задоволення поданого позову не має.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 КАС України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - солдат, по мобілізації, перебуває на посаді старшого оператора відділення радіоелектронного захисту взводу радіоелектронної боротьби 3-го батальйону оперативного призначення в/ч НОМЕР_1 НГУ.

14.02.2025 року медичною (військово-лікарською) комісією при ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» було проведено медичний огляд позивача.

За результатом проведеного медичного огляду було прийнято рішення, оформлене довідкою № 249-С від 14.02.2025 року про придатність до військової служби на підставі ст. 52в, 61в, 23в, 64в та графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (непридатності) до військової служби, служби у військовому резерві Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України № 285 від 03.04.2017, у редакції наказу МВС України № 331 від 23.05.2024.

За довідкою № 249-С від 14.02.2025 медичної (військово-лікарської) комісії при ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» позивачу було встановлено наступні діагнози:

«Гастроезофагеальна рефлюксна хвороба: рефлюкс-езофагіт. Хронічний рефлюксгастрит, не асоційований з Нр, стадія нестійкої ремісії. Вертеброгенна цервікалгія, люмбоішиалгія ліворуч, хронічний рецидивуючий пербіг, стадія ремісії. Остеохондрох шийного та поперекового відділу хребта: помірні прояви спондильозу, протрузії С3- С5, кила С5-С6, гемангіома С6, артроз поперекового відділу хребта, протрузії L3-L5, L5-S1, без порушення статико-динамічної функції хребта. Остеоартроз лівого колінного суглобу 2 ступеню, без порушення функції суглобу. Хронічний вазомоторний риніт нейровегетативної форми, ремісія

Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Викривлення носової перегородки ліворуч без порушення носового дихання.

Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби».

Підставою для складання вказаної довідки виступив Акт медичного огляду ОСОБА_1 № 249С, який містить висновки лікарів та результати відповідних досліджень здійснених під час проведення військово-лікарської комісії.

Не погоджуючись з вказаною довідкою позивач звернувся до Державної установи «Головний медичний клінічний центр МВС України» зі скаргою від 27.02.2025 у якій просив скасувати довідку ВЛК № 249/С від 14.02.2025 року, викликати його на повторний медичний огляд до ДУ «Головний медичний клінічний центр МВС України» та прийняти нову об`єктивну постанову ВЛК.

До вказаної скарги були долучені: копія Довідки ВЛК № 249/С від 14.02.2025 року, копія медичної картки ОСОБА_1 з виписками на 22 аркушах; копія розшифровки дослідження комплексної МРТ 2 відділів хребта (стандартна) 3T від 20.01.2025 року; копія результатів огляду № 8853219 від 15.01.2025 року; еопія виписки терапевта від 14.01.2025 року; копія результатів огляду № 8912808 від 21.01.2025 року; копія УЗД органів черевної порожнини від 17.01.2025 року; копія ФДГС від 21.01.2025 року; копія результатів огляду № 8914380 від 21.01.2025 року; копія направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи від 24.01.2025 року № 3/29/11/5-1687; копія акту медичного огляду № б/н від 31.01.2025 року, копія Медичної частини акта; копія результатів огляду № 9026779 від 31.01.2025 року; копія результатів огляду № 9026775 від 31.01.2025 року; копія результатів огляду № 9026778 від 31.01.2025 року; копія виписки з даними дерматологічного від 07.02.2025 року та стоматологічного від 31.01.2025 року обстеження; копія результатів огляду № 9102539 від 07.02.2025 року; копія протоколу про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричного оглядів, в тому числі на предмет вживання психоактивних речовин від 07.02.2025 року; копія кардіографічного дослідження від 31.01.2025 року; копія службової характеристики для проведення медичного огляду ВЛК від 23.01.2025 року; копія виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 31.01.2025 року; копія результатів огляду № 9126322 від 11.02.2025 року; копія результатів огляду № 9130484 від 11.02.2025 року; копія результатів огляду № 9125871 від 11.02.2025 року; копія висновку від 12.01.2025 року.

За результатом розгляду скарги ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» листом від 11.03.2025 року № 33/4-М-205 повідомив, що розглядом медичної документації, наданої Вами та М(ВЛ)К, складеної за результатами медичного обстеження, встановлено, що рішення комісії в довідці М(ВЛ)К від 04.12.2024 № 249/С про придатність до військової служби прийнято у відповідності до вимог Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 №285. Підстав для його перегляду наразі немає.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі по тексту - Закон №2232-XII; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст.1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з ч.7 ст.1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Відповідно до статей 50, 61, 65, 77 Закону України «Про Національну поліцію», частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 21 Закону України «Про Національну гвардію України», статті 70 «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та з метою нормативно-правового врегулювання організації медичного обстеження кандидатів на службу в поліцію, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, резервістів та військовослужбовців Національної гвардії України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 №285 затверджено Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (далі по тексту - Положення №285; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яке визначає організацію діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.

Пунктом 2 розділу І Положення №285 встановлено, що основними завданнями М(ВЛ)К є: 1) визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності, крім цього, за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності кандидатів на службу в поліції, кандидатів на навчання за державним замовленням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО), здобувачів вищої освіти за державним замовленням у ЗВО, придатності поліцейських до подальшої служби в поліції, проходження служби у відрядженні за кордоном; 2) визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку придатності кандидатів на військову службу за контрактом, у військовому резерві, кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах Національної гвардії України (далі - ВВНЗ), курсантів, військовослужбовців Національної гвардії України (далі - військовослужбовці) до подальшого проходження військової служби; 3) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби, а також колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового і начальницького складу); 4) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що спричинили смерть (загибель) поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби, колишніх осіб рядового і начальницького складу; 5) визначення придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; 6) проведення лікарсько-льотної експертизи щодо кандидатів на службу в поліції, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, військовослужбовців, працівників поліції та Національної гвардії України (далі - НГУ), які претендують на призначення або призначені на посади льотного складу, персоналу з управління повітряним рухом, персоналу з керування безпілотними авіаційними комплексами (далі - БпАК); 7) формування висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) за формою, наведеною в додатку до Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2023 року № 1306).

Пунктом 4 розділу І Положення №285 передбачено, що М(ВЛ)К у своїй роботі керуються законодавством, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань охорони здоров`я.

Рішення М(ВЛ)К щодо придатності (непридатності) осіб до військової служби приймаються відповідно до Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (неприданості) до військової служби, служби у військовому резерві (додаток 3) (далі - Розклад хвороб), Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (неприданості) до військової служби, служби у військовому резерві (додаток 4) та Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я (додаток 5) (далі - ТДВ).

Перелік захворювань та Розклад хвороб розроблено відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ - 10).

За правилами пунктів 1-4 розділу ІІ Положення №285 лікарська та військово-лікарська експертизи проводяться штатними та позаштатними М(ВЛ)К.

Штатними М(ВЛ)К є Центральна медична (військово-лікарська) комісія (далі - ЦМ(ВЛ)К) Державної установи «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» (далі - ДУ ГМЦ), М(ВЛ)К державних установ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України» по областях, місту Києву та Київській області (далі - ДУ ТМО).

ЦМ(ВЛ)К - штатна М(ВЛ)К, на яку покладається організація лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз у ЗОЗ МВС. ЦМ(ВЛ)К здійснює координацію діяльності М(ВЛ)К ДУ ТМО та позаштатних М(ВЛ)К з питань проведення лікарської та військово-лікарської експертиз.

До позаштатних М(ВЛ)К належать госпітальна М(ВЛ)К, гарнізонна М(ВЛ)К, ЛЛК (постійно діючі) та М(ВЛ)К ЗВО, М(ВЛ)К ВВНЗ, які утворюються за потреби (тимчасово діючі).

Госпітальні М(ВЛ)К утворюються в госпіталях або лікарнях ДУ ТМО, госпіталі ДУ ГМЦ та у військовому госпіталі НГУ.

Гарнізонні М(ВЛ)К утворюються при поліклініках ДУ ТМО або ЗОЗ НГУ (за потреби).

Позаштатні М(ВЛ)К з питань лікарської та військово-лікарської експертиз підпорядковуються відповідним штатним М(ВЛ)К.

Пунктом 1 розділу IIІ Положення №285 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку осіб на дату огляду в цілях визначення придатності до служби в поліції, військової служби, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням. Під придатністю до служби в поліції, військової служби в цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку осіб, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки в поліції та обов`язки військової служби в НГУ в мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не збігаються з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участю провідних (головних) медичних фахівців ЗОЗ МВС, під час якого може бути прийнято рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Пунктом 9 розділу ІІІ Положення №285 встановлено, що до початку медичного огляду особам проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакцію мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначаються група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Кандидати на службу в поліції та на військову службу за контрактом можуть надати результати зазначених обстежень за умови проходження їх у строк не пізніше одного місяця до початку медичного огляду М(ВЛ)К.

Згідно з п.п. 10, 11 розділу ІІІ Положення №285 перед початком медичного огляду особі, яка направлена на медичний огляд, М(ВЛ)К видається Акт медичного огляду (додаток 8). До Акта медичного огляду долучаються результати обстежень, зазначених у пункті 9 цього розділу, та документація, зазначена в Направленні на медичний огляд, а також дані, що містяться в медичній інформаційній системі МВС (далі - МІС МВС).

Медичний огляд особи в М(ВЛ)К проводиться з обов`язковим обстеженням лікарями: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, дерматологом, стоматологом, психіатром та лікарем-психологом (практичним психологом) ЗОЗ МВС, а за медичними показаннями - лікарями інших спеціальностей. Жінки обов`язково обстежуються гінекологом.

Пунктом 13 розділу ІІІ Положення №285 визначено, що строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, включно з необхідністю направлення на додаткові методи дослідження, лабораторні обстеження, визначаються з урахуванням необхідності отримання повної та об`єктивної інформації про стан здоров`я людини та не можуть перевищувати 14 днів.

Згідно п. 14 розділу ІІІ Положення №285 кожен лікар - член М(ВЛ)К вносить до Акта медичного огляду анамнестичні та об`єктивні дані, діагноз виявлених захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), робить власний висновок щодо придатності особи до служби. За необхідності особа, яка проходить медичний огляд, направляється лікарем М(ВЛ)К до лікарів інших спеціальностей та на додаткові обстеження для обґрунтування діагнозу.

Відповідно до п. 19 розділу ІІІ Положення №285 за результатами проходження медичного огляду та вивчення даних про особу, яка проходить медичний огляд, М(ВЛ)К приймає експертне рішення у формі постанови щодо придатності (непридатності) особи до служби, причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що відображається в заключній частині Акта медичного огляду. Залежно від результату медичного огляду оформляються такі документи: Довідка медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 16) (далі - Довідка М(ВЛ)К) або Свідоцтво про хворобу (додаток 17). Інформація про прийняте М(ВЛ)К рішення вноситься до Книги обліку документації медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 18) (далі - Книга обліку документації).

Згідно п. 21 розділу ІІІ Положення №285 у разі незгоди з рішенням штатної М(ВЛ)К особа, яка проходила медичний огляд, може оскаржити його в ЦМ(ВЛ)К. Рішення (постанови) ЦМ(ВЛ)К можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 1-3, 10 розділу VIII Положення №285 за результатами лікарської (військово-лікарської) експертизи М(ВЛ)К приймають рішення (постанови) М(ВЛ)К, які включають відомості про діагноз, придатність (непридатність) до служби в поліції або військової служби та причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв).

Рішення (постанови) М(ВЛ)К щодо поліцейських, військовослужбовців приймаються станом на дату їх медичного огляду, а щодо колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби,- на дату фактичного звільнення зі служби, військової служби за результатами розгляду документації, складеної в період проходження служби, військової служби.

Рішення (постанови) приймаються з урахуванням мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної в Направленні на медичний огляд.

У всіх випадках зазначення діагнозу в рішенні (постанові) М(ВЛ)К щодо поліцейських та військовослужбовців встановлюється причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв).

Згідно п. 1 розділу Х Положення №285 залежно від результатів проведеної лікарської та/або військоволікарської експертизи М(ВЛ)К приймається рішення, яке може бути оформлене як Свідоцтво про хворобу, Довідка М(ВЛ)К або Постанова медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 23) (далі - Постанова М(ВЛ)К).

Відповідно до п.п. 3 п. 3 розділу Х Положення №285 рішення М(ВЛ)К зазначається щодо поліцейських, військовослужбовців за результатами медичного огляду - в Акті медичного огляду, Довідці або Свідоцтві про хворобу, медичній карті амбулаторного хворого (медичній карті стаціонарного хворого), Книзі протоколів засідань та Постанові М(ВЛ)К.

Положеннями п. 11 розділу Х Положення №285 передбачено, що у разі проведення лікарської або військово-лікарської експертизи за даними медичної документації у Книзі протоколів засідань зазначаються документи, на підставі яких приймається рішення (витяги з медичної документації, документація щодо участі в антитерористичній операції (операції Об`єднаних сил), у бойових діях, обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), часу виникнення і загострення захворювання). Наводиться скорочений зміст зазначених документів.

За наявності підстав для встановлення М(ВЛ)К причинного зв`язку патології, придатності особи до служби (військової служби) рішення М(ВЛ)К оформлюється як Постанова М(ВЛ)К та надсилається заявнику.

У разі якщо за результатами розгляду звернення особи немає підстав для задоволення її прохання, Постанова М(ВЛ)К не оформлюється. Особі, яка звертається, надається письмове роз`яснення.

Суд враховує, що при розгляді по суті спору в адміністративних справах, у яких оспорюються рішення лікарських комісій, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зазначив, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні відносини, колегія суддів вважає, що в межах адміністративного процесу суд не може надавати оцінку діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки суд не є фахівцем у медичній галузі.

Таким чином, суд не приймає доводи позивача відносно того, що суду необхідно співставити відомості, які містяться у довідці М(ВЛ)К при ДУ «ТМО МВС УКРАЇНИ ПО ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ» від 14.02.2025 року № 249/с, у листі/рішенні начальника ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» від 11.03.2025 року № 33/4-м-205 з наявними медичними документами доданих до позову.

У межах спірних правовідносин позивач посилається на порушення процедури проведення медичного огляду в частині того, що позивач не здавав загальний аналіз крові та сечі (в томі числі і розгорнутий), також позивач не проходив флюорографічне дослідження органів грудної клітини.

Вказані доводи відповідача спростовуються наявним в матеріалах справи Актом медичного огляду ОСОБА_1 № 249С, до якого долучені аналіз крові, й аналіз сечі позивача, протокол рентген дослідження від 16.01.2025, відповідно до якого легені та серце без патологічних змін.

Загалом в поданій позовній заяві позивачем не наведено конкретних доводів щодо допущених процедурних порушень, які могли вплинути на результати медичного огляду та оформлення його результатів.

Суд також вважає надуманими посилання позивача на наявні у його медичній книзі записи за 2015 та 2017 роки, оскільки медогляд медогляд М(ВЛ)К проходить виключно на підставі актуальних даних медичного стану пацієнта, а не всіх наявних у нього попередніх діагнозів та захворювань протягом його життя.

Суд звертає увагу, що при наданні оцінки процедурним порушенням, які були допущені суб`єктом владних повноважень при вчиненні вказаних у позові дій, суд бере до уваги співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може бути наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

У даній справі суд констатує, що під час розгляду справи не було встановлено процедурних порушень проведення медичного огляду та оформлення його результатів, тому судом не встановлено підстав для визнання протиправним та скасування рішення медичної (військово-лікарської) комісії при ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» оформлене довідкою № 249-С від 14.02.2025 року.

При цьому, позивачем також не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження протиправності рішення начальника ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» 11.03.2025 року № 33/4-М-205, або належних доводів на підтвердження допущених процедурних порушень відповідачем-2 під час розгляду його скарги, а тому суд не знаходиться підстав для визнання його протиправним та скасування.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що всі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою, що є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01, пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00, пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04, пункт 58), за якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), пункт 29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду цієї справи, суд розглянув та надав їм оцінку в повній мірі.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому адміністративний позов позивача задоволенню не підлягає.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області", Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 .

Відповідач 1 Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області", місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Аптухіна, буд. 29; ідентифікаційний код в .

Відповідач 2 Державна установа «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Бердичівська, буд. 1; ідентифікаційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН

.