Справа № 640/33908/21
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженої відповідальність Агрекс до Центрального міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ТОВ Агрекс звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України, у якому просить:

- скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України форми В1 від 29.10.2021 №3 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку у розмірі 351 832,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штраф) у розмірі 175 916,00 грн.

- скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України форми В4 від 29.10.2021 №3 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 10 180,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2021 року у справі №640/33908/21 відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

На виконання положень п.2 розділу ІІ 28843 та перехідні положення Закону України №2825-ІХ, адміністративну справу №640/33908/21 було направлено для подальшого розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що оскаржувані ППР прийняті без урахування того, що господарська діяльність ТОВ «Агрекс» спрямована на отримання та реалізацію готової продукції у вигляді олії соняшникової, шроту соняшникового, концентрату фосфатидного соняшникового та отриманням послуг, пов`язаних з виготовленням даної продукції. Процес виробництва складається із системи технологічних заходів: зберігання, перероблення, завантаження/розвантаження товару. Списання втрат товарів, як природного убутку не є операцією з постачання товарів у контексті правового регулювання ст. 185 Податкового кодексу України, оскільки не відбувається ані постачання товару, ані використання товарів у негосподарській діяльності, адже втрачений товар неможливо використати за будь-яким первісним призначенням.

Зазначають, що у позивача відсутній обов`язок здійснювати нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість в зв`язку із втратою сировини при виробництві, так як ці втрати пов`язані з виробничим процесом, тобто виникають в процесі здійснення господарської діяльності та є такими, що відповідають встановленим спеціальним законодавством технологічним нормам та регламентам. ТОВ «АГРЕКС» не використовувало сировину, а саме насіння соняшнику у не господарській діяльності. Убуток олійної сировини внаслідок зниження вологи та сміттєвої домішки - це втрати, які пов`язані з виробництвом та виготовленням товарів.

Щодо господарської операції з ПП «СВФ «Агро-Лугань» зазначили, що отримані від цього постачальника товари передали на переробку ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ», отримали за результатами переробки готову продукцію, яку потім реалізували. ТОВ «АГРЕКС» проведені відповідні розрахунки з ПП «СВФ «Агро-Лугань», оформлені всі необхідні первинні документи договори, податкові накладні, видаткові накладні, наявні всі ТТН по транспортуванню товару, та здійснювався рух активів, товар реально переміщався, надавався на переробку та подальшу реалізацію, грошові кошти були сплачені.

Позивач вважає протиправними висновки акта перевірки щодо завищення ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню, а прийняті ППР такими що підлягають скасуванню.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому зазначили, що відповідно до виробничого звіту, сировина (насіння соняшнику) у кількості 120,854 кг. не приймала участь у виробництві готової продукції, не реалізована в подальшому, є втраченою, тобто її вартість є витратами підприємства. Така сировина не може бути використана для отримання доходу, оскільки є безумовними витратами. Таким чином, списання (віднесення до складу витрат) таких сировинних втрат призводить до неможливості використання списаної сировини у діяльності, пов`язаної із виробництвом та реалізацією продукції. З врахуванням того, що під час придбання насіння соняшника суми податку були включені до складу податкового кредиту, то відповідно до підпункту «г» пункту 198.5ст. 198 ПК України у ТОВ «Агрекс» виник обов`язок щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Щодо не підтвердження господарських операцій між ТОВ «Агрекс» та ПП «СВФ «Агро-Лугань» зазначили, що ПП «СВФ «АГРО-ЛУГАНЬ» за результатами аналізу наявної в контролюючому органі інформації, позиціонує себе як сільськогосподарський виробник, однак придбання товару (насіння для посіву, мінеральних добрив) необхідних для вирощування сільськогосподарської продукції не встановлено. Перевіркою встановлено, відсутність трудових відносин між перевізником та водіями, які зазначені в наданих ТТН, відсутність оформлених операцій між перевізником та замовником та порушення порядку оформлення ТТН. У зв`язку з відсутністю достатньої кількості трудових ресурсів, дефектністю первинних документів, встановлено нереальність придбання товарів ТОВ «Агрекс» у ПП «СВФ «Агро-Лугань» та неможливість здійснення господарських операцій ПП «СВФ «Агро-Лугань». Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абз. 5 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

ТОВ «Агрекс» подало відповідь на відзив, в якій виклали свою позицію, що повністю співпадає з позицією наведеною у позовній заяві, а також додаткового обґрунтували помилкове посилання відповідача на практику ВС КАС, яка не може бути застосована у цій справі та навели практику по подібним справам яка підтверджує позицію позивача.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ТОВ «АГРЕКС» займається переробкою олійної сировини (насіння соняшникового) та виготовленням олії соняшникової, шроту соняшникового та концентрату фосфатидного соняшникового на виробничих потужностях ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» згідно Договору на переробку олійної сировини на давальницьких умовах № 28дв/20 від 21.08.2020 року (далі - Договір № 28дв/20).

Олійну сировину (насіння соняшнику) ТОВ «АГРЕКС» закуповує у постачальників-сільгоспвиробників за договорами поставки у фізичній вазі, тобто за вагою соняшника, що визначена зважуванням за його фактичними показниками якості.

Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агрекс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість (реєстраційний номер № від 19.07.2021) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.

За результатами проведення вищезазначеної перевірки, складено Акт від 17.09.2021 р. №909/31-00-04-01-03/25602906 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АГРЕКС» (ПН 25602906) від 17.09.2021 р. № 909/31-00-04-01-03/25602906 з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за червень 2021 (вх. № від 19.07.2021) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків».

Перевіркою встановлені порушення ТОВ «АГРЕКС» п.44.1 ст.44, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, у зв`язку з чим:

занижено податкові зобов`язання по декларації з податку на додану вартість за червень 2021 року в сумі 311 114,00 грн;

завищено податковий кредит по декларації з податку на додану вартість за червень 2021 року в сумі 50 897,97 грн;

завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та суми податкового кредиту поточного звітного періоду у сумі 362 012,00;

завищено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на суму 351 832,00 гривень, у тому числі по періодам;

завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 10 180,00 грн., яка підлягає зменшенню.

Вказані висновки перевірки ґрунтуються, зокрема на тому, що згідно наданих до перевірки документів, сировину (соняшник) втрачено, така сировина не може бути використана у подальших (дохідних) операціях підприємства, пов`язаних з господарською діяльністю, а отже підлягає оподаткуванню згідно пункту 198.5 статті 198 ПК України. Загальна кількість витрат сировини за рахунок зниження вологи та за рахунок зниження смітної домішки склали 120,854 кг.

Відповідно до виробничого звіту, сировина (насіння соняшнику) у кількості 120,854 кг. не приймала участь у виробництві готової продукції, не реалізована в подальшому, є втраченою, тобто її вартість є витратами підприємства, та така сировина не може бути використана для отримання доходу, оскільки є безумовними витратами. Таким чином, списання (віднесення до складу витрат) таких сировинних втрат призводить до неможливості використання списаної сировини у діяльності, пов`язаної із виробництвом та реалізацією продукції. З врахуванням того, що під час придбання насіння соняшника суми податку були включені до складу податкового кредиту, то відповідно до підпункту «г» пункту 198.5ст. 198 ПК України у ТОВ «Агрекс» виник обов`язок щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Крім того, у зв`язку з відсутністю достатньої кількості трудових ресурсів, дефектністю первинних документі встановлено нереальність придбання товарів ТОВ «Агрекс» у ПП «СВФ «Агро-Лугань» та неможливість здійснення господарських операцій ПП «СВФ «Агро-Лугань».

На підставі висновків акта перевірки Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП прийняті податкові повідомлення-рішення:

- форми «В1» від 29.10.2021 року № 3 про завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 351 832 грн. із застосуванням штрафних (фінансових) санкції у розмірі 50%).

- форми «B4» від 29.10.2021 року №3 про завишення від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 10 180 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто, основним критерієм визначення діяльності господарською у розумінні цієї норми є зв`язок з виробництвом, спрямованим на отримання прибутку.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Податковий кредит звітного періоду, відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 01.07.2015, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п. 189.9 ст. 189 цього Кодексу).

Пунктом ст. 189.1 ст. 189 ПК України встановлено, що у разі здійснення операцій відповідно до п. 198.5 ст. 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абз. 1 цього пункту.

Як встановлено судом, позивач, з метою належного виконання умов договору як замовник, та переробник (ТОВ «Сватівська олія»), у процесі виробництва для обліку олійної сировини, убутку олійної сировини внаслідок зниження вологи та сміттєвої домішки і виготовлення готової продукції використовують Порядок обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі, затвердженого наказом Мінагрополітики України від 11 вересня 2009 року №656 (надалі по тексту також - Порядок №656).

Насіння соняшнику позивач придбаває у постачальників згідно договорів поставки у фізичній вазі, тобто за вагою соняшника, що визначена зважуванням за його фактичними показниками якості.

Вимогами пунктів 5.1 та 5.2 ДСТУ 4694:2006 «Соняшник. Олійна сировина. Технічні умови» визначено, що до якісних показників соняшнику входять вологість та сміттєві домішки. Базисними нормами якісних показників для соняшнику визначені: вологість - не більше 7%, сміттєва домішка - не більше 1,0%. Обмежувальними нормами для соняшнику за вологістю 17 %, за сміттєвою домішкою до 10 %.

Отже, при перевищенні базисного показника вологості олійної сировини технологією виробництва передбачено доведення її до базисних показників шляхом сушіння, а при перевищенні базисного показника сміттєвої домішки олійної сировини технологією виробництва передбачено очищення, що спричиняє зниження ваги олійної сировини та, як стверджує позивач, є технологічним убутком.

Пунктом 2.11 Порядку №656 визначено, що у процесі зберігання і підробітку олійного насіння відбувається зміна його якості (тобто зниження вологості і сміттєвих домішок), що спричиняє зміну маси олійного насіння. Убуток маси олійного насіння (за рахунок зниження вологості і сміттєвих домішок) відноситься до технічних (виробничих) втрат і обґрунтовується досягнутим при зберіганні і підробітку поліпшенням його якості.

Порядок розрахунку зміни фізичної маси олійного насіння у процесі зберігання і підробітку наведено у цьому пункті та пункті 2.14 цього розділу.

Якість олійного насіння, що передається у виробництво, визначає лабораторія підприємства, за даними якої робиться відповідний запис у книзі кількісно-якісного обліку за формою № 12 на паперових носіях або в електронному вигляді. Убуток олійного насіння за рахунок природного убутку при зберіганні розраховується за діючими нормами.

Порядок розрахунку природного убутку олійного насіння наведено у пункті 2.13 цього розділу.

Зміну фізичної маси олійного насіння визначають на підставі документів та із застосуванням формул зазначених у цьому пункті, що на думку суду не підлягає окремому викладенню, оскільки визначена маса убутку сторонами не оспорюється.

Таким чином, одна метрична тонна соняшнику завжди має певну кількість вологи та сміття. Придбати на ринку соняшник взагалі без вологи та сміття неможливо, що підтверджується вищенаведеними нормативними документами на які посилається позивач і суд з цим повністю погоджується.

Відповідно до п. 3.4 Договору на переробку олійної сировини на давальницьких умовах № 28дв/20 від 21.08.2020 року, ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» приймає соняшник на переробку у фізичній вазі. Тобто, весь соняшник, який закуплений ТОВ «АГРЕКС» для переробки у фізичній вазі з фактичною вологістю та засміченістю, переданий переробнику ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ».

Відповідно до п. 2 ст. 840 ЦК України, якщо робота виконується з матеріалу Замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Таким чином, цією нормою передбачено, що частина наданого для роботи матеріалу може бути втрачено при виконанні робіт, передбачені технологічними умовами переробки.

Відповідно до п. 3.7 Договору № 28дв/20 від 21.08.2020 року факт переробки олійної сировини та виробництво готової продукції за календарний місяць підтверджується Актом результатів переробки давальницької сировини, в якому зазначається кількість переробленої олійної сировини, найменування та кількість виробленої готової продукції, відходів.

Відповідно до п. 5.2.1, 5.2.2 Договору № 28дв/20 від 21.08.2020 року, переробник повинен надати послуги з переробки олійної сировини Замовника та забезпечити вихід готової продукції виходячи з фактичної олійності переробленої олійної сировини та загальних втрат олії в виробництві не більше 1,20%, та на підтвердження результатів переробки надавати Замовнику «Виробничо-технічний звіт» (Форма 23).

Пунктами 2.11, 2.13- 2.15, 2.24, 2.25 Порядку № 656 чітко регламентований порядок зменшення ваги насіння внаслідок його зберігання, підробітку, сушіння, природного убутку.

Кількісні показники втрат сировини за рахунок зниження вологи, зниження смітної домішки, втрат олійної сировини по волозі підтверджені документально Актом результатів переробки давальницької сировини відповідно до договору № 28дв/20 від 21.08.2020 року на переробку олійної сировини на давальницьких умовах.

Таким чином, всі господарські операції з сировиною між ТОВ «АГРЕКС» та ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» підтверджені належними первинними документами, що не спростовується відповідачем по справі.

Основним питанням, що підлягає з`ясуванню у цій справі є те, чи зобов`язаний позивач нараховувати податкові зобов`язання відповідно до п. 198.5 ст.198 ПКУ на загальну кількість витрат сировини за рахунок зниження вологи та за рахунок зниження смітної домішки?

Проаналізувавши позиції сторін, надані ними докази та приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що у позивача відсутній обов`язок здійснювати нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість в зв`язку із втратою сировини при виробництві, так як ці втрати пов`язані з виробничим процесом, тобто виникають в процесі здійснення господарської діяльності та є такими, що відповідають встановленим спеціальним законодавством технологічним нормам та регламентам, що свідчить про протиправність висновків Акту перевірки щодо завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню.

За таких обставин, висновки контролюючого органу про те, що убуток сировини при її переробці шляхом приведення вологості та рівня сміттєвої добавки до вимог ДСТУ 4694:2006, про те, що вони використані не в межах господарської діяльності, є такими, що не підтверджені ьта суперечать приписам ПКУ.

Зміст наведених положень п. 198.5 статті 198 ПКУ передбачає випадки за якими платник податку на додану вартість зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання.

« 198.5. Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дій звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).»

Таким чином, оборотний актив - сировина, що була придбана ТОВ «АГРЕКС» призначена для використання у господарській діяльності та використовується у операціях, що є об`єктом оподаткування. Ця сировина, не була втрачена, а перебувала у виробничому процесі, у наслідок якого понесені виробничі втрати.

Крім того, суд зазначає, що ТОВ «АГРЕКС», виходячи із технології переробки насіння соняшника не використовувало сировину (насіння соняшнику) у не господарській діяльності. Убуток олійної сировини внаслідок зниження вологи та сміттєвої домішки це втрати, які пов`язані з виробництвом та виготовленням товарів.

На підставі зазначеного вбачається, що у позивача відсутній обов`язок здійснювати нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість в зв`язку із втратою сировини при виробництві, так як ці втрати пов`язані з виробничим процесом, тобто виникають в процесі здійснення господарської діяльності та є такими, що відповідають встановленим спеціальним законодавством технологічним нормам та регламентам, що свідчить про протиправність висновків Акту перевірки щодо завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню.

Отже, доводи відповідача про порушення позивачем вимог підпункту "г" пункту 198.5 статті 198 ПК України є безпідставними.

Аналогічні спори вже були предметом розгляду судів, які стосуються тих же самих обставин щодо господарської діяльності позивача та укладених договорів з ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» по переробці сировини, за аналогічними перевірками податкового органу та висновками тотожними як і у цій справі.

Так, рішеннями судів у справах № 640/33753/20, № 640/33331/2, № 640/39653/2, № 640/28903/21 за позовом ТОВ «АГРЕКС» до ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків позовні вимоги ТОВ «АГРЕКС» задоволено, ППР визнані протиправними та скасовано. Рішення судів першої та другої інстанції набули законної сили і на цей час не скасовані.

Щодо висновку ДПС, про здійснення між ТОВ «АГРЕКС» та ПП «СВФ «Агро-Лугань» (код 37779608) нереальних господарських операцій, внаслідок чого було завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 50 897,97 грн., що призвело до завищення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку за червень 2021 року на 40 718,26 грн. (в т.ч. по періоду виникнення від`ємного значення за червень 2021 року - 40718,26 грн.) суд зазначає наступне.

Так, податковий орган у акті перевірки прийшов до висновку про нереальність господарських операцій між ТОВ «АГРЕКС» та ПП «СВФ «Агро-Лугань» з огляду на дефекти ТТН; неможливістю реального здійснення господарської операції через неможливість доказу походжнення Товару, матеріальних ресурсів, необхідних для виробництва Товару ПП «СВФ «Агро-Лугань», а саме:

-відсутність ПП «СВФ «Агро-Лугань» з водіями перевізниками, яких зазначено в ТТН трудових відносин;

- відсутність достатньої кількості трудових ресурсів;

- відсутність у ПП «СВФ «Агро-Лугань» послуг оренди транспортних засобів та власних транспортних засобів, які здійснювали перевезення товарів.

Суд не погоджується з такими висновками і зазначає, що первинними документами, рухом активів учасників договору та інших осіб по ланцюгу переробки товару, повністю підтверджується реальність господарської операції, а певні недоліки у цих документах не можуть бути підставою для твердження протилежного.

Так, між ТОВ «АГРЕКС» та ПП «СВФ «Агро-Лугань» був укладений договір поставки № 2089 від 10.08.20, спец. №1 від 10.08.20р., відповідно до умов якого Постачальник зобов`язувався поставити, а Покупець прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2020 року (далі Товар), на умовах цього Договору поставки. Кількість Товару, ціна і загальна вартість, порядок оплати та поставки Товару, термін поставки Товару, обумовлюються сторонами в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору поставки (пп.2.1, 3.1, 3.3., 4.1, 4.2. Договору поставки).

На виконання Договору поставки сторонами укладено специфікації № 1, відповідно до якої, умова поставки Товару: DAP склади ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ», згідно з «ІНКОТЕРМС-2010».

Протягом червня 2021 року ТОВ «АГРЕКС» від ПП «СВФ «Агро-Лугань» було поставлено соняшник у кількості 42,16 т на загальну суму 414 454,92 грн., в т.ч. ПДВ 50 897,97 грн. згідно договору поставки.

Факт поставки підтверджується належним чином оформленими видатковими та товарно-транспортними накладними.

Оплата Постачальнику за вищевказану поставку здійснена ТОВ «АГРЕКС» протягом червня 2021 р. частково, що підтверджується виписками банку (надано у ході перевірки). Сальдо на 30.06.2021 року становить 82 891,92 грн. на користь ПП «СВФ «Агро-Лугань».

ТОВ «АГРЕКС», придбаний соняшник за договором поставки від ПП «СВФ «Агро-Лугань», в момент отримання на складі ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» передавало на переробку на давальницьких умовах ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ», згідно договору на переробку олійної сировини на давальницьких умовах від 21.08.2020 р. № 28дв/20.

Відповідно до п. 3.6 ДОГОВОРУ № 28 дв/20 на переробку олійної сировини на давальницьких умовах від 21 серпня 2020 р. ТОВ «АГРЕКС» доручає, а ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» зобов`язується здійснювати приймання Олійної сировини, що надходить ТОВ «АГРЕКС» від третіх осіб, в тому числі здійснювати зважування і оформлення документів від імені ТОВ «АГРЕКС».

Як зазначає позивач, при заїзді автотранспорту з олійною сировиною від постачальників ТОВ «АГРЕКС» на кожній товарно-транспортній накладній проставляється унікальний штрих-код, автотранспорт зважується, всі машини реєструються у системі 1С, формується реєстр отриманої сировини та на базі реєстру формуються дані для Акту приймання-передачі олійної сировини від Замовника Переробнику. Постачання Товару від ПП «СВФ «Агро-Лугань» транспортними засобами Постачальника, також були зареєстровані, як перевізники олійної сировини від замовника автотранспорту ПП «СВФ «Агро-Лугань» на адресу вантажоодержувача ТОВ «АГРЕКС» (адреса: м. Сватове, пров. Заводський. 13 місцезнаходження Переробника) протягом лютого-квітня 2021 року.

Обсяг завезення насіння соняшнику за період червень 2021 року ПП «СВФ «Агро-Лугань» склав 42,16 т., що підтверджується:

- товарно-транспортними накладними, з відмітками ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» щодо приймання соняшнику від ПП «СВФ «Агро-Лугань»;

- актами приймання-передачі олійної сировини (насіння соняшнику) згідно договору № 28 дв/20 від 21.08.2020 року на переробку олійної сировини на давальницьких умовах(додаються).

Всі ТТН містять відмітку ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» про прийняття товару. Товар приймався та зважувався на вагах ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» про що свідчать дані ваги, тара, брутто, нетто, та підпис працівників ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» про проведене зважування та приймання Товару. ТТН містять П.І.Б. водіїв , які здійснювали перевезення та відвантаження (відпуск) товару ПП «СВФ «Агро-Лугань» та їх особистий підпис.

Таким чином, факт надходження соняшнику на адресу ТОВ «АГРЕКС» від ПП «СВФ «Агро-Лугань» підтверджується також первинними документами, складеними ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ».

Суд приходить до висновку, що окремі недоліки в первинних документах, на які посилається податковий орган в Акті перевірки не можуть свідчити про нереальність господарських операцій оскільки відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Крім того, суд погоджується з позицією позивача, що аналіз транспортної документації та податкової звітності операцій з перевезення (податкових накладних, форми №1-ДФ) є необхідними при встановленні об`єкту оподаткування витрат саме за договорами перевезення, та не може бути доказом нереальності господарських операцій, проведених ТОВ «АГРЕКС» з ПП «СВФ «Агро-Лугань», яке здійснювало постачання товару ТОВ «АГРЕКС» на умовах поставки DAP склади ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ», згідно «ІНКОТЕРМС-2010».

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 року № 813/4956/17.

Сама по собі наявність або відсутність у ПП «СВФ «Агро-Лугань» та будь-яких контрагентів окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не є вичерпними ознаками нереальності вчинених господарських операцій, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки, а податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Щодо спроможність ПП «СВФ «Агро-Лугань» здійснити поставки соняшнику ТОВ «АГРЕКС» суд зазначає, що ПП «СВФ «Агро-Лугань» орендує земельні ділянки на яких здійснює посів та вирощування соняшника, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру нерухомого майна та формою 4-сг. Наявність врожаю соняшнику у ПП «СВФ «Агро-Лугань» підтверджується формами 37-с/г та 29 с/г.

Посилання відповідача про відсутність інформації, щодо закупівлі ПП «СВФ «Агро-Лугань» добрив та семян соняшника не є визначальними для спростування вищенаведених судом обставин, якими підтверджено реальність господарської операції.

Суд зазначає, що реальність господарської операцій між ТОВ «АГРЕКС» та ПП «СВФ «Агро-Лугань» підтверджено документально належними доказами з різних за походженням джерел (первинні документи третіх осіб, державні реєстри, відомості банків про перекази, і т.ін.).

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «АГРЕКС» є повністю обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази на обґрунтування правомірності прийнятих ППР, які підлягають скасуванню.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ТОВ «АГРЕКС» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України:

форми «В1» від 29 жовтня 2021 року № 3 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку у розмірі 351 832,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штраф) у розмірі 175 916,00 грн;

форми «В4» від 29 жовтня 2021 року № 3 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 10 180,00 грн.

Стягнути з ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС ПО РОБОТІ З ВЕЛИКИМИ ПЛАТНИКАМИ ПОДАТКІВ (місто Київ, вул .Кошиця, будинок 3, 02068, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Агрекс» (м. Київ, вул. Гайцана, буд. 6/4, 01010, ) судовий збір в сумі 8068,92 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.