Справа № 460/14247/25
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2025 року м. Рівне №460/14247/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО"
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕРАГРО» (далі позивач, ТОВ «ПАРТНЕРАГРО») звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом до Рівненської митниці (далі відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000019/1 від 01.04.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2025/000184.

В обґрунтування заявленого позову зазначається, що позивачем надано усі належні документи для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною контракту. Проте, відповідачем протиправно, в порушення норм ст. 57 МК України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, за другорядним методом (резервним). Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000019/1 від 01.04.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2025/000184. Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів контракт та, як наслідок, весь поданий перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Відтак, застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару є протиправним, а збільшення такої вартості суттєво порушує права позивача. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 14.08.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 22.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.09.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування заперечення відповідач зазначив, що подані позивачем до митного оформлення товару документи містили розбіжності та митний орган володів інформацією щодо іншого цінового рівня товарів. Вказане було безумовною підставою для витребування у декларанта додаткових документів, які надані у повному обсязі не були. Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято картку відмови та рішення про коригування митної вартості товарів. Відповідач доводить, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

02.09.2025 представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

29.09.2025 представник позивача подав заяву про стягнення витрат по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 15 000 грн.

30.09.2025 представник відповідача подав заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 03.10.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з викликом сторін відмовлено.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяви по суті та матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» зареєстроване як юридична особа 23.08.2013; основний вид діяльності за КВЕД: оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; засновник та директор ОСОБА_1 ; керівник Оводюк Сергій Олександрович; представник Оводюк Олександр Сергійович.

Між ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» та Компанією Euro Auctions (UK) Ltd укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів б/н від 05.08.2024, яким врегульовано порядок купівлі товарів через аукціон компанії.

За результатами проведеного аукціону в період з 05.08.2025 по 08.08.2025 Компанією Euro Auctions (UK) Ltd складено проформу інвойс від 08.03.2025, яка містить інформацію щодо придбаних ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» на аукціоні товарів:

трактор John Deere 6920S повнопривідний, передня навіска та коробка відбору потужності, підвіска передніх коліс, підвіска кабіни, 3 золотникові клапани, кондиціонер, серійний номер SP56 DXS L06920R483566, вартість 16 737,50 фунтів стерлінгів (лот 1080);

телескопічний навантажувач JCB 535-95 Turbo Powershift, управління за допомогою джойстика, індикатор робочого навантаження, кондиціонер, вила, серійний номер JCB5ABMGTM3063841, вартість 25 962,50 фунтів стерлінгів (лот 4787);

телескопічний навантажувач JCB 560-80 Wastemaster Turbo Powershift, індикатор робочого навантаження, вила, серійний номер JCB5AY3FEJ2573567, вартість 23 912,50 фунтів стерлінгів (лот 4808);

телескопічний навантажувач JCB 531-70 Turbo Powershift, індикатор робочого навантаження, вила, серійний номер RV23 FPY JCB5AAMGLP3311188, вартість 34 162,50 фунтів стерлінгів (лот 4811);

телескопічний навантажувач JCB 531-70 Turbo Powershift, камера заднього виду, індикатор робочого навантаження, вила, серійний номер MK22 TRV JCB5AAMGAN3100360, вартість 28 525,00 фунтів стерлінгів (лот 4812);

телескопічний навантажувач JCB 531-70 Turbo-Powershift, індикатор робочого навантаження, вила (доступні реєстраційні документи), серійний номер SG67 TMZ JCB5AA7GCH2567975, вартість 19 812,50 фунтів стерлінгів (4831);

гідравлічний бур та шнеки діаметром 400 мм, 230 мм, 150 мм, пристосовані для використання з краном, серійний номер 140446772, вартість 2200,00 фунтів стерлінгів (лот 6181).

Загальна сума рахунку проформи від 08.03.2025 становить 151 312,50 фунтів стерлінгів.

Проформа інвойс від 08.03.2025 завірена підписами та печатками продавця Компанії Euro Auctions (UK) Ltd та покупця ТОВ «ПАРТНЕРАГРО».

Вартість проформи інвойс від 08.03.2025 оплачено ТОВ «ПАРТНЕРАГРО», що підтверджується банківським платіжним документом MUR: 0312 від 12.03.2025 на суму 151 312,50 GBP. Призначення платежу: оплата за трактори і навантажувачі відповідно до проформи від 08.03.2025.

Продавцем товару Компанією Euro Auctions (UK) Ltd складено комерційний інвойс №СІ_14076374 від 08.03.2025, який містить аналогічну інформацію щодо придбаних ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» товарів на аукціоні:

трактор John Deere 6920S повнопривідний, передня навіска та коробка відбору потужності, підвіска передніх коліс, підвіска кабіни, 3 золотникові клапани, кондиціонер, серійний номер SP56 DXS L06920R483566, вартість 16 737,50 фунтів стерлінгів;

телескопічний навантажувач JCB 535-95 Turbo Powershift, управління за допомогою джойстика, індикатор робочого навантаження, кондиціонер, вила, серійний номер JCB5ABMGTM3063841, вартість 25 962,50 фунтів стерлінгів;

телескопічний навантажувач JCB 560-80 Wastemaster Turbo Powershift, індикатор робочого навантаження, вила, серійний номер JCB5AY3FEJ2573567, вартість 23 912,50 фунтів стерлінгів;

телескопічний навантажувач JCB 531-70 Turbo Powershift, індикатор робочого навантаження, вила, серійний номер RV23 FPY JCB5AAMGLP3311188, вартість 34 162,50 фунтів стерлінгів;

телескопічний навантажувач JCB 531-70 Turbo Powershift, камера заднього виду, індикатор робочого навантаження, вила, серійний номер MK22 TRV JCB5AAMGAN3100360, вартість 28 525,00 фунтів стерлінгів;

телескопічний навантажувач JCB 531-70 Turbo-Powershift, індикатор робочого навантаження, вила (доступні реєстраційні документи), серійний номер SG67 TMZ JCB5AA7GCH2567975, вартість 19 812,50 фунтів стерлінгів;

гідравлічний бур та шнеки діаметром 400 мм, 230 мм, 150 мм, пристосовані для використання з краном, серійний номер 140446772, вартість 2200,00 фунтів стерлінгів.

Комерційний інвойс №СІ_14076374 від 08.03.2025 завірений підписами та печатками продавця Компанії Euro Auctions (UK) Ltd та покупця ТОВ «ПАРТНЕРАГРО».

Транспортування придбаного товару відбулося на підставі Договору №1102/24 на перевезення вантажів у міжнародному сполученні та по території України від 11.02.2024, укладеного між позивачем та ТОВ «МАРК-ТРАНС ПЛЮС».

Відповідно до п.1.1. Договору №1102/24 від 11.02.2024 замовник замовляє, а виконавець надає послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом, а також пов`язані з таким перевезенням додаткові послуги, згідно заявок замовника на перевезення, які є невід`ємними частинами даного договору.

За змістом п.1.2. Договору №1102/24 від 11.02.2024 виконавець зобов`язується прийняти і доставити ввірений йому замовником вантаж до пункту призначення і передати його вантажоодержувачу, а замовник зобов`язується оплатити перевезення вантажу, відповідно до умов цього договору.

Виконавець виступає від свого імені, а замовник виступає від свого імені, але за дорученням своїх контрагентів, з якими має договори на транспортно-експедиторське обслуговування (п.1.3. Договору №1102/24 від 11.02.2024).

Конкретні умови кожного перевезення, його вартість, форма і схема оплати вказуються в заявці на перевезення (п.1.4. Договору №1102/24 від 11.02.2024).

Обов`язки сторін визначені в розділі 2 Договору №1102/24 від 11.02.2024.

Вартість послуг та умови розрахунків передбачені сторонами в розділі 3 Договору №1102/24 від 11.02.2024.

Відповідно до п.3.1. ціни на послуги узгоджуються сторонами в заявках на перевезення.

У випадку, якщо сторонами в заявці на перевезення визначено вартість перевезення вантажу в еквіваленті іноземної валюти, то розрахунки здійснюються в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату розвантаження вантажу (п.3.2. Договору №1102/24 від 11.02.2024).

Згідно з п.3.3. Договору №1102/24 від 11.02.2024 форма і схема оплати за перевезення вказуються в конкретній заявці на перевезення, але в будь-якому випадку оплата здійснюється після отримання відповідних коштів замовником від замовника транспортно-експедиційних послуг.

У розділі 4 Договору №1102/24 від 11.02.2024 сторонами передбачено відповідальність сторін.

Розділом 7 Договору №1102/24 від 11.02.2024 визначено термін його дії.

Відповідно до п.7.1. даний договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2024.

Якщо після закінчення терміну дії даного договору жодна зі сторін не піднімає питання про його припинення, тоді договір вважається продовженим на невизначений термін.

Додаткові умови передбачені сторонами в розділі 8 Договору №1102/24 від 11.02.2024.

За змістом п.8.1. Договору №1102/24 від 11.02.2024 за фактом виконання перевезення сторони складають та підписують акт виконаних робіт/наданих послуг.

Перевезення вважається виконаним після підписання сторонами акту виконаних робіт (п.8.2. Договору №1102/24 від 11.02.2024).

Договір №1102/24 від 11.02.2024 підписано та завірено печатками уповноважених осіб замовника ТОВ «ПАРТНЕАРГРО» Оводюком С.А. та перевізника ТОВ «МАРК-ТРАНС ПЛЮС» Шалевою М.Р.

У заявці на автоперевезення вантажу №23/03 від 23.03.2025 до Договору №1102/24 від 11.02.2024 замовником ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» та перевізником ТОВ «МАРК-ТРАНС ПЛЮС» передбачено наступне: назва вантажу: JCB 560-80, JCB 70; дата завантаження: 24.03.2025; адреса завантаження: Kellington, DN14 0NY (Великобританія); митне оформлення при завантаженні: Dover (Великобританія); митний перехід: Краківець-Korczowa; митне оформлення при розвантаженні: м. Рівне, вул. Млинівська, 18; вартість перевезення: 3600,00 Євро; термін оплати: на вивантаженні; форма оплати: безготівковий розрахунок; номер автомобіля: SCANIA НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Заявка на автоперевезення вантажу №23/03 від 23.03.2025 до Договору №1102/24 від 11.02.2024 підписана та завірена печатками уповноважених осіб замовника ТОВ «ПАРТНЕАРГРО» Оводюком С.А. та перевізника ТОВ «МАРК-ТРАНС ПЛЮС» Шалевою М.Р.

На підставі товарно-транспортної накладної №493396 від 24.03.2025 здійснювалося перевезення бувшого у використанні автонавантажувача телескопічного самохідного JCB 531-70 Turbo Powershift Telehandler, WLI, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Перевезення придбаного ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» товару здійснювалося транспортними засобами з номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (графа 17).

Відправником вказана Компанія Euro Auctions (UK) Ltd (Roall Lane, Kellington) (графа 1). Отримувачем зазначено ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» (вул. Київська, 57В, с. Антопіль, Рівненська область, 35371) (графа 2). Місце завантаження товару Kellington UK (графа 4).

Ідентичні відомості щодо відправника Компанії Euro Auctions (UK) Ltd (Roall Lane Kellington), отримувача ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» та вантажу автонавантажувача телескопічного самохідного JCB 531-70 Turbo Powershift Telehandler, WLI, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (лот 4831) підтверджуються митною декларацією країни відправлення MRN 25GB3A30IV1WD3NAA0 від 24.03.2025.

Відповідно до рахунку на оплату №95 від 26.03.2025, складеного перевізником ТОВ «МАРК-ТРАНС ПЛЮС», вартість міжнародного перевезення від пункту завантаження Kellington, DN14 0NY (Велика Британія) до митного переходу на кордоні Краковець (кордон України) НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , CMR №493396 від 24.03.2025 становить 134 237,15 грн.; вартість міжнародного перевезення від митного переходу на кордоні Краковець (кордон України) до пункту розвантаження с. Антопіль, Рівненська обл. (Україна) НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , CMR №4933396 від 24.03.2025 становить 33 559,29 грн.; послуга з навантаження вантажу за межами території України у міжнародному сполученні 2000,00 грн.

За змістом довідки про транспортні витрати №22 від 26.03.2025 вартість транспортних витрат з перевезення вантажу за маршрутом від пункту завантаження Kellington, DN14 0NY (Великобританія) до пункту пропуску Краковець (кордон України) становить 134 237,15 грн. Від митного переходу в пункті пропуску Краковець (кордон України) до пункту розвантаження Антопіль, Рівненська область (Україна) становить 33 559,29 грн. Послуга з навантаження вантажу за межами території України у міжнародному сполученні становить 2000,00 грн. Страхування вантажу не проводилось. Дане перевезення вантажу здійснювалося автомобілем д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Транспортний засіб ввезено на митну територію України.

31.03.2025 з метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України, позивачем до митного органу було подано митну декларацію 25UA39U2.

Відповідно до митної декларації 25UA39U2 задекларовано автонавантажувач телескопічний самохідний підвищеної прохідності, марка JCB, модель 531-70, призначений для виконання підйомно-транспортних робіт, максимальна висота підйому 7,0 м, максимальна вантажопідйомність 3,1 т, ідентифікаційний номер JCB5AA7GCH2567975, вживаний, рік випуску 2017, оснащений вилковим захватом, лот 4831.

Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі 1 114 770,58 грн. (20 760,66 GBP), з яких 1 063 857,94 грн. (19 812,50 GBP) ціна товару; 50 912,64 грн. (948,16 GBP) витрати на транспортування.

Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

До вказаної митної декларації декларантом долучені документи на підтвердження визначеної митної вартості товару: рахунок-проформу (proforma invoice) б/н від 08.03.2025, рахунок-фактуру (commercial invoice) №CI_14076374 від 08.03.2025, автотранспортну накладну №493396 від 24.03.2025, декларацію про походження товару №CI_14076374 від 08.03.2025, банківський платіжний документ б/н від 12.03.2025, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №95 від 26.03.2025, довідку №22 від 26.03.2025, зовнішньо-економічний договір (контракт) купівлі-продажу б/н від 05.08.2024, договір (контракт) про перевезення №1102/24 від 11.02.2025, заявку на автоперевезення №23/03 від 23.03.2025, витяг з аукціону від 07.03.2025, витяг з бази даних виробника від 31.03.2025, технічні характеристики від 31.03.2025, митну декларацію країни відправлення 25GB3A30IV1WD3NAAA0 від 24.03.2025.

За результатами аналізу поданої митної декларації та доданих до неї документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000019/1 від 01.04.2025.

Відповідно до розділу І гр. 33 рішення про коригування митної вартості №UA204020/2025/000019/1 від 01.04.2025 митна вартість не може бути визнана за визначеними декларантом рівнями, оскільки подані до митного оформлення документи містять неточності:

в наданому декларантом інвойсі від 08.03.2025 №CІ_14076374 відсутнє посилання на контракт від 05.08.2024 №б/н;

пунктом 21.2 контракту від 05.08.2024 №б/н передбачено стягнення з покупця ПДВ за комісійною ставкою 20%, що не відображено в інвойсі від 08.03.2025 №СІ_14076374 та проформі від 08.03.2025 №б/н;

заявлена декларантом сума в рахунку від 26.03.2025 №95 на оплату транспортування не кореспондується з вказаною сумою в заявці від 23.03.2025 №б/н;

копія митної декларації країни відправлення від 24.03.2024 №25GB3A30IV1WD3NAA0 не містить відміток митниці відправлення;

витяг з аукціону містить в собі інформацію про локацію Leed (GB), що не кореспондується з заявленими декларантом умовами поставки Kellington (GB) та інформацією про місце завантаження товару вказаною в заявці від 23.03.2025 №23/03, рахунку на оплату транспортних витрат від 26.03.2025 №95;

назва (модель) навантажувача вказана у заявці від 23.03.2025 №23/03 не відповідає задекларованій;

витяг з аукціону на Lot 4831 JCB «531-70», 2017, ідентифікаційний №JCB5АА7GCH2567975 містить інформацію лише про ставку 19000GBP без розміру комісійної винагороди;

витяг аукціону наданий з кабінету фізичної особи ОСОБА_2 , що не кореспондується з назвою фірми імпортера ТОВ «ПАРТНЕРАГРО».

У розділі 2 гр. 33 рішення про коригування митної вартості №UA204020/2025/000019/1 від 01.04.2025 вказано, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про вартість товару, митне оформлення якого здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом МД від 17.02.2025 №25UA54U6 27499,47 GBP.

За змістом розділу ІІІ гр. 33 рішення про коригування митної вартості №UA204020/2025/000019/1 від 01.04.2025 заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого товару; 2) копію митної декларації заявленої країни відправлення, з відмітками митниці відправлення; 3) витяги з аукціону, що стосуються товару з вказаною комісійною винагородою; 4) документи, що підтверджують транспортні витрати по всьому маршруту переміщення.

У IV розділі гр. 33 рішення про коригування митної вартості №UA204020/2025/000019/1 від 01.04.2025 зазначено, що митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом, за МД від 17.02.2025 №25UA54U6 27499,47 GBP.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 27499,47 GBP, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 2 138 676,3702 грн (39 811,40 GBP * 53,7202 грн/1GBP).

За наслідками прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000019/1 від 01.04.2025 складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2025/000184.

Випуск товару у вільний обіг здійснено за МД від 02.04.2025 №25UA44U9U0, з врахуванням частини сьомої статті 55 Митного кодексу України. Сума додатково нарахованих митних платежів становить 93 381,29 грн. (за курсом НБУ на день випуску товару у вільний обіг).

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За приписами частини першої статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 (далі МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини перша, друга статті 51 МК України).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина перша, друга статті 52 МК України).

Відповідно до частин 8 - 11 статті 52 МК України, у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (частина четверта статті 53 МК України).

Тобто, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:

(1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

(2) у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, від 19.11.2024 у справі №420/23588/23, від 05.12.2024 у справі №380/19286/23, від 08.08.2025 у справі №460/164/24, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Суд констатує, що доказів наявності у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та неточностей відповідач не надав.

Щодо доводів відповідача про те, що в наданому декларантом інвойсі від 08.03.2025 №CІ_14076374 відсутнє посилання на контракт від 05.08.2024 №б/н, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в процесі провадження своєї господарської діяльності, позивач здійснює закупівлю товарів, серед іншого, і на аукціонних майданчиках, одним з яких є аукціон Компанії Euro Auctions (UK) Ltd за інтернет посиланням https://euroauctions.com/en.

Між ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» та Компанією Euro Auctions (UK) Ltd укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів б/н від 05.08.2024, яким врегульовано порядок купівлі товарів через аукціон компанії.

За результатами проведеного аукціону в період з 05.08.2025 по 08.08.2025 компанією Euro Auctions (UK) Ltd складено проформу інвойс від 08.03.2025, яка містить інформацію щодо придбаних ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» на аукціоні товарів, серед яких, телескопічний навантажувач JCB 531-70 Turbo-Powershift, індикатор робочого навантаження, вила (доступні реєстраційні документи), серійний номер SG67 TMZ JCB5AA7GCH2567975, вартість 19 812,50 фунтів стерлінгів (лот 4831).

Загальна сума рахунку проформи від 08.03.2025 становить 151 312,50 фунтів стерлінгів.

Вартість проформи інвойс від 08.03.2025 оплачено ТОВ «ПАРТНЕРАГРО», що підтверджується банківським платіжним документом MUR: 0312 від 12.03.2025 на суму 151 312,50 GBP. Призначення платежу: оплата за трактори і навантажувачі відповідно до проформи від 08.03.2025.

Продавцем товару Компанією Euro Auctions (UK) Ltd складено комерційний інвойс №СІ_14076374 від 08.03.2025, який містить аналогічну інформацію щодо придбаних ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» товарів на аукціоні, серед яких, телескопічний навантажувач JCB 531-70 Turbo-Powershift, індикатор робочого навантаження, вила (доступні реєстраційні документи), серійний номер SG67 TMZ JCB5AA7GCH2567975, вартість 19 812,50 фунтів стерлінгів (лот 4831).

Зі змісту поданих до митного оформлення контракту від 05.08.2024, рахунку проформи від 08.03.2025 та комерційного інвойсу №СІ_14076374 від 08.03.2025 вбачається, що ці документи є взаємопов`язаними, підтверджують поставку телескопічного навантажувача JCB 531-70 Turbo-Powershift, індикатор робочого навантаження, вила (доступні реєстраційні документи), серійний номер SG67 TMZ JCB5AA7GCH2567975, вартістю 19 812,50 фунтів стерлінгів (лот 4831).

Суд вказує, що поданий до митного оформлення комерційний інвойс №СІ_14076374 від 08.03.2025 містить вичерпні відомості про транспортний засіб, а саме інформацію щодо продавця та покупця, ціну, модель та номер шасі транспортного засобу, за якими його можна ідентифікувати.

Також суд зазначає, що комерційний інвойс №СІ_14076374 від 08.03.2025 був складений продавцем товару Компанією Euro Auctions (UK) Ltd, і позивач позбавлений будь-якої можливості впливати на дії продавця при оформленні комерційного інвойсу №СІ_14076374 від 08.03.2025.

Митним органом не вказано, як зазначена обставина унеможливлює ідентифікувати імпортований товар із супровідними документами та визначити його митну вартість за ціною договору, оскільки така обставина сама по собі не є ані розбіжністю у документах, ані недостатністю документів, поданих для розмитнення, як це визначено статтею 53 МК України.

Суд наголошує, що застосування такої підстави в якості приводу для коригування митної вартості товару є безпідставним та явно необґрунтованим. Так, Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 у справі №0840/3083/18 (адміністративне провадження №К/9901/13897/19) виснував, що «відсутність у рахунку посилання на контракт не є підставою вважати, що такий рахунок не пов`язаний з контрактом...».

У постанові Верховного Суду від 02.11.2018 у справі №821/3874/15-а, за аналогічних обставин, зроблений наступний висновок: «До того ж наведена обставина (в інвойсі відсутня інформація щодо номера/дати договору та інша інформація щодо умов поставки) не може бути визнана як достатня підстава для висновку про неможливість ідентифікувати інвойс із товаром, оскільки відсутність в інвойсі вказівки на реквізити зовнішньоекономічного контракту сама собою не може бути підставою для висновку про неможливість ідентифікації інвойсу з поставкою товару, якщо така ідентифікація може бути проведена на основі інших документів, доданих на підтвердження митної вартості товару».

Таким чином, суд зазначає, що відсутність в комерційному інвойсі №СІ_14076374 від 08.03.2025 посилання на зовнішньоекономічний контракт від 05.08.2024 не є підставою для коригування митної вартості товару.

Надаючи оцінку доводам митного органу про те, що пунктом 21.2 контракту від 05.08.2024 №б/н передбачено стягнення з покупця ПДВ за комісійною ставкою 20%, що не відображено в інвойсі від 08.03.2025 №СІ_14076374 та проформі від 08.03.2025 №б/н, суд вказує таке.

Як уже встановлено судом, в процесі провадження своєї господарської діяльності, позивач здійснює закупівлю товарів, серед іншого, і на аукціонних майданчиках, одним з яких є аукціон Компанії Euro Auctions (UK) Ltd за інтернет посиланням https://euroauctions.com/en.

За результатами проведеного аукціону в період з 05.08.2025 по 08.08.2025 компанією Euro Auctions (UK) Ltd складено проформу інвойс від 08.03.2025, яка містить інформацію щодо придбаних ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» на аукціоні товарів, серед яких, телескопічний навантажувач JCB 531-70 Turbo-Powershift, індикатор робочого навантаження, вила (доступні реєстраційні документи), серійний номер SG67 TMZ JCB5AA7GCH2567975, вартість 19 812,50 фунтів стерлінгів (лот 4831).

Змістом проформи інвойс від 08.03.2025 підтверджується, що лот 4831 придбаний за 19 000,00 GBP, збір аукціону (buyer premium) 812,50 GBP. Загальна вартість 19 812,50 GBP.

Аналогічна інформація щодо вартості лоту 4831 (19 000,00 GBP) та розміру аукціонного збору (812,50 GBP) підтверджується змістом комерційного інвойсу від 08.03.2025 №CI_14076374.

З аналізу наявних в матеріалах справи документів, суд виснує, що продавцем визначено суму аукціонного збору в розмірі 812,50 GBP за придбання товару «автонавантажувач телескопічний самохідний підвищеної JCB 531-70, призначений для виконання підйомно-транспортних робіт, рік випуску 2017, ідентифікаційний номер JCB5AA7GCH2567975».

Також проформа-інвойс від 08.03.2025 містить інформацію про всі придбані лоти №1080, №4787, №4808, №4811, №4812, №4831, №6181, загальною вартістю 151 312,50 GBP.

Вартість всього придбаного товару оплачено позивачем, що підтверджується банківським платіжним документом від 12.08.2025 на суму 151 312,50 GBP. У призначені платежу вказано про оплату за трактори і автонавантажувачі на підставі проформи-інвойс від 08.03.2025.

У позивача відсутні інші грошові зобов`язання перед Компанією Euro Auctions (UK) Ltd, що підтверджується змістом проформи від 08.03.2025 та комерційним інвойсом від 08.03.2025 №CI_14076374.

Таким чином, вказані доводи митного органу не впливають на митну вартість товару.

Щодо доводів митного органу про те, що заявлена декларантом сума в рахунку від 26.03.2025 №95 на оплату транспортування не кореспондується з вказаною сумою в заявці від 23.03.2025 №б/н, суд вказує таке.

Транспортування придбаного товару відбулося на підставі Договору №1102/24 на перевезення вантажів у міжнародному сполученні та по території України від 11.02.2024, укладеного між позивачем та ТОВ «МАРК-ТРАНС ПЛЮС».

Судом встановлено, що в заявці на автоперевезення вантажу №23/03 від 23.03.2025 до Договору №1102/24 від 11.02.2024 замовником ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» та перевізником ТОВ «МАРК-ТРАНС ПЛЮС» передбачено вартість перевезення: 3600,00 Євро.

Відповідно до рахунку на оплату №95 від 26.03.2025, складеного перевізником ТОВ «МАРК-ТРАНС ПЛЮС», вартість міжнародного перевезення від пункту завантаження Kellington, DN14 0NY (Велика Британія) до митного переходу на кордоні Краковець (кордон України) НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , CMR №493396 від 24.03.2025 становить 134 237,15 грн.; вартість міжнародного перевезення від митного переходу на кордоні Краковець (кордон України) до пункту розвантаження с. Антопіль, Рівненська обл. (Україна) НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , CMR №4933396 від 24.03.2025 становить 33 559,29 грн.; послуга з навантаження вантажу за межами території України у міжнародному сполученні 2000,00 грн.

Судом встановлено, що у довідці про транспортні витрати за вих.№22 від 26.03.2025 зазначено ідентичні відомості щодо вартості транспортних витрат з перевезення вантажу до маршрутом від пункту завантаження Kellington, DN14 0NY (Великобританія) до кордону Краковець (кордон України) становить 134 237,15 грн. Від митного переходу на кордоні Краковець (кордон України) до пункту розвантаження с. Антопіль, Рівненська область, НОМЕР_4 /ВС7323XG, CMR 493277 від 18.03.2025 становить 33 559,29 грн. Послуга з навантаження вантажу за межами території України у міжнародному сполученні становить 2000,00 грн.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

У відповідності до правил заповнення графи 20 декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296 (далі - Наказ №599), до зазначених в пункті 6) частини 2 статті 53 МК України транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу).

Наведений у Наказі №599, перелік документів, що надаються декларантом для підтвердження витрат на транспортування, з огляду на застосовану для його конкретизації конструкцію «можуть належати», не є вичерпним.

Оскільки законодавством про державну митну справу не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, надані відповідачу договір №1102/24 на перевезення вантажів у міжнародному сполученні та по території України від 11.02.2024, рахунок на оплату №95 від 26.03.2025, довідка про транспортні витрати за вих.№22 від 26.03.2025 є достатніми доказами розміру таких витрат.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в постановах від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, від 30.07.2024 у справі №420/32440/23, від 15.10.2024 у справі №520/6058/24, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Також суд вказує, що заявка на транспортне перевезення не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість перевезення товару, а є лише передумовою виконання взятих на себе експедитором зобов`язань та ніяк не впливає на визначення митної вартості товарів, відтак така не є документом, що підтверджує числове значення вартості транспортних послуг.

Важливим є те, що в ст.53 МК України, в якій наведено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, відсутня заявка чи будь-які інші проміжні документи.

При цьому згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Суд наголошує, що заявка на автоперевезення є документом, що складається у довільній формі, тому викладення його у редакції поданій позивачем не є розбіжностями в документах.

Верховний Суд у постанові від 02.07.2020 у судовій справі №804/4019/17 дійшов наступного правового висновку: «…Доводи відповідача щодо розбіжностей та невідповідності форми заявки на перевезення вантажу морським транспортом зразку наведеному у доповненні №2 до договору транспортного експедирування від 21.07.2010 №2107/10 суд оцінює критично, оскільки заявка не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом та не обґрунтовує неможливість визначення митної вартості товарів за першим методом внаслідок цієї обставини…».

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 09.07.2020 у справі №804/3901/17, яка відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при ухваленні рішення у даній справі.

Отже, твердження митного органу в цій частині також є спростованими.

Аналізуючи доводи митного органу про те, що копія митної декларації країни відправлення від 24.03.2024 №25GB3A30IV1WD3NAA0 не містить відміток митниці відправлення, суд вказує наступне.

Суд зазначає, що декларант не має жодного відношення до питання реєстрації (оформлення) митної декларації країни походження, відповідно не може відповідати за наявність чи відсутність реквізитів контракту, умов поставки, а також наявності відміток митниці відправлення.

Порядок заповнення митних декларацій країн-походження (експортних митних декларацій) врегульований законодавством Європейського Союзу. Проходження товару через митний кордон Євросоюзу за експортними митними деклараціями є підтвердженням належного оформлення та заповнення граф даного документу з точки зору законодавства Європейського Союзу.

В експортній митній декларації від 24.03.2024 №25GB3A30IV1WD3NAA0 наявні дані про продавця та покупця, що в повній мірі співпадають з даними, зазначеними в митній декларації та поданих позивачем до митного оформлення документах. Таким чином, є можливість ідентифікувати митну декларацію країни відправлення з партією товару, що оцінюється.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що митна декларація країни відправлення не передбачена частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України, як документ, що підтверджує митну вартість.

Тому, суд приходить до висновку, що зазначена митним органом підстава жодним чином не впливає на ціну заявленого товару, відповідно не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо доводів митного органу про те, що витяг з аукціону містить в собі інформацію про локацію Leed (GB), що не кореспондується з заявленими декларантом умовами поставки Kellington (GB) та інформацією про місце завантаження товару вказаною в заявці від 23.03.2025 №23/03, рахунку на оплату транспортних витрат від 26.03.2025 №95, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортування придбаного товару відбулося на підставі Договору №1102/24 на перевезення вантажів у міжнародному сполученні та по території України від 11.02.2024, укладеного між позивачем та ТОВ «МАРК-ТРАНС ПЛЮС».

У заявці на автоперевезення вантажу №23/03 від 23.03.2025 до Договору №1102/24 від 11.02.2024 замовником ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» та перевізником ТОВ «МАРК-ТРАНС ПЛЮС» передбачено адресу завантаження: Kellington, DN14 0NY (Велика Британія).

На підставі товарно-транспортної накладної №493396 від 24.03.2025 здійснювалося перевезення бувшого у використанні автонавантажувача телескопічного самохідного JCB 531-70 Turbo Powershift Telehandler, WLI, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відправником вказана Компанія Euro Auctions (UK) Ltd (Roall Lane Kellington) (графа 1). Отримувачем зазначено ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» (вул. Київська, 57В, с. Антопіль, Рівненська область, 35371) (графа 2).

Місце завантаження товару Kellington UK (графа 4).

Ідентичні відомості щодо місця завантаження товару підтверджуються митною декларацією країни відправлення MRN 25GB3A30IV1WD3NAA0 від 24.03.2025, в якій зазначено про відправника Компанію Euro Auctions (UK) Ltd (Roall Lane Kellington).

Аналогічні відомості щодо маршруту та адреси завантаження товару (Kellington, DN14 0NY, Великобританія) підтверджуються рахунком на оплату №95 від 26.03.2025 та довідкою про транспортні витрати №22 від 26.03.2025.

Отже, суд приходить до висновку, що транспортування товару здійснювалося з м. Kellington, DN14 0NY (Велика Британія).

Також суд враховує доводи позивача про те, що поштовий індекс DN14 0NY територіально відносить до м. Kellington, що підтверджується загальнодоступною інформацією з картографічного веб-сервісу Google Maps. Посилання на локацію Leeds (GB) у витязі з аукціону стосується регіону, де знаходиться Компанія Euro Auctions.

Доводів на спростування вказаного твердження відповідачем не надано.

Отже, такі доводи Рівненської митниці є необґрунтованим та безпідставними.

Щодо доводів митного органу про те, що назва (модель) навантажувача вказана у заявці від 23.03.2025 №23/03 не відповідає задекларованій, суд вказує таке.

Судом встановлено, що у заявці на автоперевезення вантажу №23/03 від 23.03.2025 до Договору №1102/24 від 11.02.2024 замовником ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» та перевізником ТОВ «МАРК-ТРАНС ПЛЮС» зазначено назву вантажу: JCB 560-80, JCB 70.

У товарно-транспортній накладній 493396 від 24.03.2025 зазначено про перевезення товарів: автонавантажувач JCB, модель 531-70, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; автонавантажувач JCB, модель 560-80 WM, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Ідентичні відомості щодо перевезення товарів: автонавантажувача JCB, модель 531-70, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та автонавантажувач JCB, модель 560-80 WM, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 підтверджуються і митною декларацією країни відправлення MRN 25GB3A30IV1WD3NAA0 від 24.03.2025.

За наведеного, суд виснує, що у поданій до митного оформлення заявці на автоперевезення вантажу №23/03 від 23.03.2025 позивачем зроблено замовлення на перевезення двох автонавантажувачів JCB, ідентифікаційні номери НОМЕР_3 та JCB5AY3FEJ2573567.

Крім того, суд повторно наголошує, що заявка на автоперевезення є документом, що складається у довільній формі, тому викладення його у редакції, поданій позивачем, не є розбіжностями в документах.

Отже, суд приходить до висновку, що зазначений аргумент митного органу не може вважатися розбіжністю в поданих документах та не впливає на визначену декларантом митну вартість.

Щодо доводів митного органу про те, що витяг з аукціону на Lot 4831 JCB «531-70», 2017, ідентифікаційний №JCB5АА7GCH2567975 містить інформацію лише про ставку 19000GBP без розміру комісійної винагороди, суд вказує наступне.

Судом встановлено, що за результатами проведеного аукціону в період з 05.08.2025 по 08.08.2025 компанією Euro Auctions (UK) Ltd складено проформу інвойс від 08.03.2025, яка містить інформацію щодо придбаних ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» на аукціоні товарів, серед яких, телескопічний навантажувач JCB 531-70 Turbo-Powershift, індикатор робочого навантаження, вила (доступні реєстраційні документи), серійний номер SG67 TMZ JCB5AA7GCH2567975, вартість 19 812,50 фунтів стерлінгів (лот 4831).

Змістом проформи інвойс від 08.03.2025 підтверджується, що лот 4831 придбаний за 19 000,00 GBP, збір аукціону (buyer premium) 812,50 GBP. Загальна вартість 19 812,50 GBP.

Аналогічна інформація щодо вартості лоту 4831 (19 000,00 GBP) та розміру аукціонного збору (812,50 GBP) підтверджується змістом комерційного інвойсу від 08.03.2025 №CI_14076374.

З аналізу наявних в матеріалах справи документів, суд виснує, що продавцем визначено суму аукціонного збору в розмірі 812,50 GBP за придбання товару «автонавантажувач телескопічний самохідний підвищеної JCB 531-70, призначений для виконання підйомно-транспортних робіт, рік випуску 2017, ідентифікаційний номер JCB5AA7GCH2567975».

Суд вказує, що зазначення відомостей про аукціонний збір знаходиться у виключній компетенції продавця. Позивач не може впливати на визначення продавцем документу, який містить інформацію про аукціонний збір, а митний орган не може на власний розсуд визначати обов`язкові реквізити, поданих до митного оформлення документів.

Відомості про аукціонний збір в сумі 812,50 GBP наявні у проформі інвойс від 08.03.2025 та комерційному інвойсі від 08.03.2025 №CI_14076374, що є достатнім підтвердженням визначеного продавцем розміру аукціонного збору.

Таким чином, вказані доводи митного органу не впливають на митну вартість товару.

Щодо доводів митного органу про те, що витяг аукціону наданий з кабінету фізичної особи ОСОБА_2 , що не кореспондується з назвою фірми імпортера ТОВ «ПАРТНЕРАГРО», суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджується, що в процесі провадження своєї господарської діяльності, ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» здійснює закупівлю товарів, серед іншого, і на аукціонних майданчиках, одним з яких є аукціон Компанії Euro Auctions (UK) Ltd за інтернет посиланням https://euroauctions.com/en.

Товариство зареєстроване на сайті Компанії Euro Auctions (UK) Ltd за номером №6537 (sasha2807, Olexandr Ovodiuk), що підтверджується змістом витягу з аукціону щодо телескопічного навантажувача JCB 531-70 Turbo-Powershift, серійний номер SG67 TMZ JCB5AA7GCH2567975.

Як зазначає позивач у позовній заяві, на веб-сайті Компанії Euro Auctions (UK) Ltd за інтернет посиланням https://euroauctions.com/enздійснити реєстрацію може виключно фізична особа. Доводів на спростування вказаного твердження відповідачем не надано.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є представником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ПАРТНЕРАГРО».

Відповідно, Оводюк Олександр може діяти від імені позивача, в тому числі брати участь в аукціонах з метою купівлі транспортних засобів, що спростовує доводи Рівненської митниці в цій частині рішення про коригування митної вартості.

З огляду на викладене, суд зазначає, що при зверненні до митного органу щодо оформлення товарів позивачем були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товарів. Натомість відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товарів.

Положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни товару, вказаної у документах, які самі по собі вже підтверджують митну вартість товару.

Правові висновки аналогічного змісту викладені Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, від 19.02.2025 у справі № 1.380.2019.002530, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Суд наголошує, що в ч.3 ст.53 Митного кодексу України передбачено чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надання додаткових документів, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України.

Тому, наявність саме обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 23.07.2019 у справі №1140/3242/18, від 26.06.2024 у справі №1.380.2019.002240, від 27.02.2025 у справі №300/784/24, які відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при ухваленні рішення у даній справі.

На переконання суду, відповідач не довів, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, не вказав на документи, зазначені у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, і які подав позивач як декларант при митному оформленні товару, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за товар, всупереч імперативної вимоги закону.

Отже, відповідно до наявних у справі доказів досліджених судом, відповідач взагалі не мав передбачених ч.3 ст.53 Митного кодексу України підстав для витребування у позивача додаткових документів.

Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

У графі 33 оскаржуваного позивачем рішення №UA204020/2025/000019/1 від 01.04.2025 про коригування митної вартості товарів зазначено, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про вартість товару 1, митне оформлення якого здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлено декларантом від 17.02.2025 №25UA54U6 27 499,47 GBP.

Поряд із тим, судом враховано, що текст спірного рішення про коригування митної вартості не містить інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

У свою чергу, недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішеннях про коригування митної вартості лише на номери митних декларацій, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом.

Такі міркування суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 та від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020.

Водночас у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №160/4944/19 та від 17.01.2022 у справі №520/2000/19, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару у митній декларації, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що в ході розгляду справи відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення у спірних правовідносинах. Натомість, доводи позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що не відповідають встановленим у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягають скасуванню, як протиправні.

Отже, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №13994 від 18.07.2025.

З огляду на те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, статтею 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2).

Разом з тим, частиною 3 статті 134 КАС України регламентовано, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Так, судом встановлено, що згідно заяви про стягнення витрат по оплаті професійної правничої допомоги позивачу було надано правничу допомогу Адвокатським об`єднанням «Скорпіон». До матеріалів справи представником позивача приєднано копії договору про надання правової допомоги №2 від 05.04.2025, рахунку №2 від 22.09.2025, акту передачі-прийняття наданої правничої допомоги від 22.09.2025.

Пунктом 3.2. договору про надання правової допомоги №2 від 05.04.2025 передбачено, що вартість правової допомоги у справі по оскарженню рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000019/1 від 01.04.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації становить 15 000,00 гривень.

Також, представлено суду акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №2 від 05.04.2025, у пункті 3 якого зазначено, що загальна вартість послуг становить 15 000,00 грн.

22.09.2025 Адвокатським об`єднанням «Скорпіон» для ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» сформовано рахунок №2 на оплату послуг на підставі Договору про надання правничої допомоги №2 від 05.04.2025.

У постанові Верховного Суду від 21.01.2021 (справа №280/2635/20, провадження №К/9901/29763/20) судова колегія зазначила, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

За існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів, а не адвокатів.

Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Враховуючи зазначену правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що долученими до матеріалів цієї справи доказами доведено факт надання адвокатом правничої допомоги позивачу у межах розгляду даної адміністративної справи.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №200/14113/18-а.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Заявлені у заяві про розподіл судових витрат вимоги позивача щодо повернення йому витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 гривень ґрунтуються на тому, що згідно з актом передачі-прийняття наданої правничої допомоги від 22.09.2025 та згідно розрахунку вартості послуг замовнику (клієнту) надані такі послуги: надання юридичних консультацій; вивчення та здійснення юридичної оцінки наданих змовником документів; формування та узгодження з клієнтом правової позиції по захисту його прав, визначення підстав та обґрунтування позовних вимог; детальний аналіз норм матеріального права, яким врегульовані спірні правовідносини сторін; підготовка та подання до Рівненського окружного адміністративного суду позовної заяви.

Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає до задоволення частково.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", "East/West Alliance Limited" проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи встановлені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, суд вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги за складання та подання позову явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Зважаючи на те, що дана справа належить до категорії справ незначної складності, її розгляд здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, а також беручи до уваги значну кількість сталої судової практики у спірних правовідносинах та фактичний обсяг виконаної роботи, на переконання суду, розумно обґрунтованими є заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці у розмірі 5000,00 грн., а їх стягнення у такому розмірі не становитиме надмірний тягар для державної установи.

Таким чином, заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000019/1 від 01.04.2025.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2025/000184.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕРАГРО» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 03 жовтня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" (вул. Київська, буд. 57 Б,с. Антопіль,Рівненський р-н, Рівненська обл.,35371, ЄДРПОУ/РНОКПП 38892443)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Д.П. Зозуля