Справа № 640/16606/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон" до Головне управління ДПС у м. Києві про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, визнання незаконними дій, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскон" (надалі по тексту також позивач, ТОВ "Аскон", Товариство, платник податків) звернулося в Окружний адміністративний суд міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі по тексту також ГУ ДФС у м. Києві), начальника Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві Гончарової Людмили Леонідівни, у якому просило:
рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 15.01.2019 вих.№6055/10/26-15-58-05-05 визнати незаконним та скасувати;

зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві внести податкову інформацію з поданої у письмовій формі податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць грудень 2018 року з додатком 5 та доповнень до неї Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон" до інформаційних баз даних ДФС України;

дії начальника ДПІ у Солом`янському району ГУ ДФС у Київській області Гончарової Людмили Леонідівни, які полягають у підписанні рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 15.01.2019 вих.№6055/10/26-15-58-05-05 визнати незаконними.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві необґрунтовано відмовлено у прийнятті податкової декларації Товариства з податку на додану вартість та додатку до неї за грудень 2018 року.

На переконання ТОВ "Аскон", вказані дії відповідача щодо не прийняття звітності в паперовому вигляді є протиправними та дискримінаційними, оскільки позивач має право подавати звітність в порядку пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, тобто поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення.

В обґрунтування наведеного, серед іншого, зазначає, що податкова декларація, надіслана у вищеописаний спосіб, не може вважатися неподаною, більше того, контролюючий орган не уповноважений перевіряти одержану податкову декларацію на предмет додержання платником податків способу її подання як передумови прийняття поданої позивачем податкової звітності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.1-2).

Головне управління ДФС у м. Києві скористалося правом подання заперечення на адміністративний позов із долученням до такого копій письмових доказів, зареєстроване у суді 21.11.2019 (а.с.146-182). З доводами позивача, викладеними у позовній заяві, відповідач не погоджується, вказує на безпредметність заявленого позову й відтак просить суд відмовити у його задоволенні, виходячи з наступного.

З посиланнями на те, що з 01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" за №71-VІІІ від 28.12.2014, яким внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема у частині подання звітності з податку на додану вартість, а саме: встановлено, що податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством, у той час, як позивачем було надіслано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2018 року засобами поштового зв`язку та тим самим порушено вимоги абзацу 2 пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України.

ТОВ "Аскон" скеровано до суду відповідь на відзив від 20.12.2019 за №2012-2, реєстрація якого у суді відбулась 24.12.2019 (а.с.154-161), у якій зазначено, що "паперовість" та інші подібні підстави неприйняття податкової звітності платника податків є нерелевантними; недодержання платником податків приписів пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України щодо подання податкової звітності з ПДВ в електронній формі та надання такої звітності у паперовій формі, само по собі, не є підставою для відмови у прийнятті податкової декларації при умові наявності у поданих документах реквізитів, передбачених пунктом 48.3 та пунктом 48.4 статті 48 Податкового кодексу України.

На виконання положень пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" за №2825-IX від 13.12.2022 скеровано за належністю матеріали адміністративної справи №640/16606/19. Вказана справа надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 04.04.2025 (а.с.163). Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №640/16606/19 передано на розгляд судді Чуприні О.В (а.с.164).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 прийнято до провадження та призначено судовий розгляд справи №640/16606/19 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами. Одночасно судом витребувано у відповідачів письмові пояснення, а також оформлені та засвідчені відповідно до вимог статті 94 КАС України копії наступних письмових доказів (а.с.167).

Відповідачу ухвалу направлено в електронний кабінет за допомогою підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Поряд з цим, позивач, станом на день прийняття провадження у справі і день вирішення спору по суті, не зареєстрував у встановленому порядку електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відомості позовної заяви Товариства вказують на відсутність офіційної електронної адреси e-mail (електронної пошти), номерів факсу та телефаксу (а.с.6).

Судом скеровано ухвалу за поштовою адресою, визначеною позивачем вул. Народного ополчення (Святослава Хороброго), 1, місто Київ, 03151.

Рекомендоване поштове відправлення 06 011 2991 70 01 із ухвалою суду від 31.03.2025 повернулося на адресу із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

В контексті вказаного суд керується частиною 1 статті 131 КАС України, за змістом якої учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У відповідності до статті 129 КАС України судом здійснено повідомлення позивача за допомогою засобів телефонного зв`язку за номером "", визначено в адміністративному позові. При спробі повідомлення оператор зв`язку "Інтертелеком" формує голосове повідомлення наступного змісту "номер тимчасово відключений або не є дійсним" (а.с.170).

Інших номерів засобів телефонного зв`язку Товариством не визначено в позовній заяві.

В матеріалах справи відсутні відомості чи процесуальні заяви подані позивачем про зміну місця реєстрації, фактичного знаходження, контактних даних Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон".

Відповідно до частини 5 статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4 частини 6 статті 251 КАС України).

Головне управління ДПС у м. Києві через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подало до суду клопотання від 10.05.2025, зареєстроване судом 12.05.2025, про залишення позовної заяви ТОВ "Аскон" без руху (а.с.171-175), а також відзив на позовну заяву від 12.05.2025, реєстрація якого судом здійснена 12.05.2025, за змістом якого звертається також і до попередньо викладених доводів та просить відмовити у задоволенні позову (а.с.176-188).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві від 10.05.2025 про залишення без руху позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон" про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, визнання незаконними дій (а.с.189-190).

Ухвалою суду від 02.10.2025 допущено заміну відповідачів у справі №640/16606/19 з Головного управління ДФС у місті Києві (ідентифікаційний код юридичної особи, ), начальника ДПІ у Солом`янському району ГУ ДФС у Київській області (ідентифікаційний код юридичної особи, ) на їх правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ (ідентифікаційний код юридичної особи, , вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) (а.с.191-194).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, заперечення на позовну заяву, письмові пояснення у справі, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Аскон" в особі уповноваженої особи Шатило В.М. сформовано у паперовому вигляді податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період грудень 2018 року (а.с.40-42) та розшифровку податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість) за звітний (податковий) період грудень 2018 року (а.с.43).

Як слідує з опису вкладення у цінний лист до поштового відправлення "090", податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2018 року та Додаток 5 до вказаної декларації скеровано на поштову адресу ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві (а.с.44)

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення "090", лист із описом вкладення подано до відправлення 11.01.2019 та одержано уповноваженою особою ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві 14.11.2019 (а.с.45).

Листом Головного управління ДФС у м. Києві за №6055/10/26-15-58-05-05 від 15.01.2019, підписаного начальником ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві Гончаровою Л., позивачу відмовлено у прийнятті податкової декларації за звітний (податковий) період грудень 2018 року. За змістом такої, коментована податкова декларація вважається неподаною у зв`язку з порушенням вимог пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України, за якою податкова звітність з податку на додану вартість подається до контролюючого органу саме в електронній формі.

Вважаючи, що ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві необґрунтовано відмовлено у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість та додатку до неї за грудень 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскон" звернулося до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України, Кодекс), визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також ПК України, Кодекс), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (тут і надалі по тексту у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпунктів 16.1.2., 16.1.3. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктами 49.1, 49.2 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 за №71-VІІІ (набрав чинності з 01.01.2015) були внесені змін до Податкового кодексу України, зокрема пункт 49.4 доповнено абзацом другим такого змісту: "Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством".

У пункті 1 розділу ІІ "Інструкції з підготовки подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом державної податкової адміністрації України" від 10.04.2008 за №233 (надалі по тексту також Інструкція №233) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою.

Положеннями пункту 49.10 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

Відповідно до статті 50 Податкового кодексу України, якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Як слідує з правового аналізу викладених законодавчих норм, податкова декларація вважається поданою платником податків належним чином та прийнятою контролюючим органом виключно за умови її відповідності вимогам статей 48 і 49 Податкового кодексу України.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що податкова декларація з податку на додану вартість за звітний (податковий) період грудень 2018 року (а.с.40-42) та розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість) за звітний (податковий) період грудень 2018 року (а.с.43) надіслана до ДПІ у Солом`янському району ГУ ДФС у м. Києві засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення та з описом вкладення (а.с.44-45).

За правилами пункту 49.3 статті 49 Кодексу, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Водночас, пунктом 49.4 статті 49 ПК України, передбачено, що податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Тобто, наведений імперативний припис передбачає обов`язок платника податку на додану вартість подавати звітність з цього податку лише в електронній формі.

За таких обставин, рішення Головного управління ДФС у м. Києві за №6055/10/26-15-58-05-05 від 15.01.2019, підписане начальником ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві Гончаровою Л., яким позивачу відмовлено у прийнятті податкової декларації за звітний (податковий) період грудень 2018 року у зв`язку з порушенням вимог пункту 49.4 статті 49 ПК України, є обґрунтованим та таким, що прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

В результаті дослідження матеріалів даної адміністративної справи, зважаючи на письмові пояснення сторін, суд дійшов висновку про те, що доводи ТОВ "Аскон" про протиправність рішення Головного управління ДФС у м. Києві за №6055/10/26-15-58-05-05 від 15.01.2019, підписаного начальником ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві Гончаровою Л., не відповідають встановленим судом фактичним обставинам, а також нормативно-правовому регулювання правовідносин на момент їх виникнення.

Інші доводи і аргументи позивача не змінюють вищевказані висновки суду, відтак, позовні вимоги ТОВ "Аскон" є такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 3 842,00 гривень, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи платіжні доручення за №849 від 30.07.2019 (а.с.4) та за №850 від 30.07.2019 (а.с.5).

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень судового збору.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесені ними судові витрати при розгляду даної справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу таких витрат.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскон" (ідентифікаційний код юридичної особи 21494800), вул. Народного ополчення (Святослава Хороброго), 1, місто Київ, 03151;

відповідач Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (ідентифікаційний код юридичної особи, ), вул. Шолуденка, 33/19, м.Київ, 04116.

Суддя Чуприна О.В.