Справа № 320/56679/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

02 жовтня 2025 року 320/56679/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження питання щодо закриття провадження в адміністративній справі за позовом Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України до Державного агентства лісових ресурсів України, про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з позовом до Державного агентства лісових ресурсів України, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Державного агентства лісових ресурсів України № 850 від 24.12.2021 «Щодо втрати чинності наказу Держлісагентства від 21.10.2021 № 672»; визнати протиправним та скасувати наказ Держлісагентства № 193 від 27.01.2022 «Про ліквідацію державного підприємства «Іршавське лісове господарство».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 02.10.2020 здійснено заміну позивача у справі № 320/56679/24 Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (вул. Митрополита Василя Липківського, 35, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 43672853) на правонаступника Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України.

При вирішенні питання дотримання прокурором статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України суд взяв до уваги таке.

Частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Публічно-правовим спором, згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, є спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

З доданої до позову копії накази № 850 від 24.12.2021 «Щодо втрати чинності наказу від 21.10.2021 №672» та № 193 від 27.01.2022 «Про ліквідацію державного підприємства «Іршавське лісове господарство» суд встановив, що голова Державного агентства лісових ресурсів України, з посиланням на Закон України "Про управління об`єктами державної власності, Цивільний кодекс України, Господарський кодекс України, у зв`язку з метою удосконалення структури управління та підвищення ефективності ведення лісового господарства, враховуючи звернення Закарпатського лісового та мисливського господарства від 19.02.2022 ухвалив рішення про ліквідацію Державного підприємства «Іршавське лісове господарство» шляхом та призначив ліквідатора підприємства.

Як вказано у затвердженому наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 25.01.2019 №38 статуті, Державне підприємство «Іршавське лісове господарство» засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України (орган управління майном) і координується Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства (управління).

Відповідно до п. 7.2, 10.1 Статуту Державне агентство лісових ресурсів України приймає рішення про припинення підприємства, ліквідацію чи реорганізацію.

Держлісагентство як центральний орган виконавчої влади здійснює свої повноваження відповідно до Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 521 від 08.10.2014.

Пунктом 1 та 9 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 521, Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

Держлісагентство у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міндовкілля, видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Відповідно до п. 4 Держлісагентство здійснює управління об`єктами державної власності, які належать до сфери управління Держлісагентства.

Згідно із п. 11 голова Держлісагентства утворює, ліквідовує, реорганізовує підприємства, установи організації, затверджує їх положення (статути), в установленому порядку призначає на посади та звільняє з посад їх керівників, виконує в межах повноважень, передбачених законом, інші функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери управління Держлісагентства;

Державне підприємство «Іршавське лісове господарство» є юридичною особою і його створення є правовою формою участі держави у цивільних відносинах (частина друга статті 167 Цивільного кодексу України).

Ст. 110 ЦК України регулює порядок ліквідації юридичних осіб за рішенням уповноважених органів.

Стаття 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» встановлює, що центральні органи виконавчої влади приймають рішення про створення, реорганізацію і ліквідацію підприємств, установ та організацій, заснованих на державній власності.

Оскільки накази № 850 від 24.12.2021 «Щодо втрати чинності наказу від 21.10.2021 №672» та № 193 від 27.01.2022 «Про ліквідацію державного підприємства «Іршавське лісове господарство» не є актами (рішеннями) суб`єкта владних повноважень, виданими (прийнятими) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, а є рішенням засновника (учасника цивільних відносин) про ліквідацію створеної ним юридичної особи, переданий на вирішення адміністративного суду спір не є публічно-правовим, тому не може розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності таксі юридичної особи, крім трудових спорів.

При вирішенні питання предметної юрисдикції справи суд врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постановах: від 10.09.2019 у справі № 921/36/18, від 27.05.2020 у справі № 813/1232/18, від 09.09.2020 у справі № 260/91/19.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 921/36/18 вказано: «… спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України …».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 813/1232/18 (за позовом заступника прокурора Львівської області до Сокальської районної ради) вказано: «… створення органом місцевого самоврядування комунального підприємство є діяльністю по розпорядженню власністю територіальної громади, яка містить ознаки приватноправового спору з майнових відносин. Як убачається з матеріалів справи, КУ «Центр з обслуговування закладів освіти Сокальського району» є самостійним суб`єктом господарювання, що здійснює некомерційну (неприбуткову) господарську діяльність та фінансується за рахунок коштів районного бюджету, передбачених на освіту. Отже, Сокальська райрада, розпоряджаючись майном територіальної громади, реалізовувала організаційно-господарську діяльність, а тому оспорювані рішення в цьому випадку не є рішеннями суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС, а є рішеннями власника (засновника), якими такий власник (засновник) реалізує своє право на створення комунальної установи. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для закриття провадження в цій справі, оскільки спір у справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів …».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 260/91/19 вказано: «… з огляду на викладене та з метою забезпечення єдності судової практики щодо застосування норми права, ураховуючи, що висновки, викладені в постановах … містять розбіжності з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 813/1232/18 щодо юрисдикційної належності спорів про оскарження рішень ради як власника корпоративних права (засновника) комунальної установи, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справах № 1340/5441/18 та № 813/1368/18, вказавши, що такі спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненнями діяльності юридичної особи, а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства …».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Провадження в адміністративній справі № 320/56679/24 за позовом Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України до Державного агентства лісових ресурсів України закрити. .

2. Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Лисенко В.І.