Справа № 520/14256/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 р. Справа № 520/14256/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - Коломойцева Миколи Миколайовича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2025, суддя Бабаєв А.І., по справі № 520/14256/25

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 з фальсифікації виконання судового рішення по справі № 520/11112/24;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 на виконання судового рішення по справі № 520/11112/24 грошове забезпечення у розмірі 41795,31 грн. та виплатити означену суму за вирахуванням раніше сплачених коштів у розмірі 227,94 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 провадження у адміністративній справі № 520/14256/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що у виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 по справі № 520/11112/24 відповідач у штучний спосіб зменшивши відсотковість встановленої позивачу премії, зменшив розмір підсумку перерахованого грошового забезпечення практично під той рівень, котрий був до перерахунку.Виконанням обов`язку, покладеного на відповідача у судовому порядку є сплата позивачеві 41795,31 грн., а не 227,94 грн., як зазначив відповідач. Отже відповідач допустив протиправні дії з фальсифікації виконання рішення по справі № 520/11112/24, виправлення чого наразі можливе лише у судовому порядку, позаяк інші особливі процедури, було проведено формально як судами так і державним виконавцем.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 по справі № 520/11112/24 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за період з 14.03.2022 по 08.08.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

В подальшому, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 по справі № 520/11112/24, яка залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024, було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача Коломойцева М.М. про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 по справі № 520/11112/24 в порядку ст. 382 КАС України.

На виконання зазначеного судового рішення Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 14.03.2022 по 08.08.2022.

Разом з тим, підставою для звернення до суду із цим позовом стала незгода позивача із діями відповідача, вчиненими у виконання судового рішення по справі № 520/11112/24, а саме щодо невиплати заборгованості зі сплати грошового забезпечення за наслідками здійсненого перерахунку у розмірі 148567,57 грн., а не 107000,20 грн., з огляду на що різниця між перерахованим грошовим забезпеченням та виплаченим має становити 41795,31 грн., а не 227,94 грн.

Отже, фактично позивач, звертаючись із цим позовом, просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 по справі № 520/11112/24.

Стосовно обраного позивачем способу захисту своїх прав, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч. 5 ст. 372 КАС України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 11 Закону № 1404-VIII встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та 16.02.2019 у справі № 816/2016/17.

Згідно зі ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в такій справі.

Наведені спеціальні норми КАС України спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення, а тому виключається можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним судом у постановах від 27.11.2024 у справі №380/17385/23, від 05.08.2025 у справа №620/15158/24.

Отже, у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем у виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 по справі № 520/11112/24, позивач має право звертатися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача в порядку ст. 383 КАС України, а не шляхом ініціювання нового спору.

Таким чином, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, в апеляційній скарзі позивач не спростував висновків, що даний позов направлений на виконання рішення у справі № 520/11112/24.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а отже підстави для скасування ухвали відсутні.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Коломойцева Миколи Миколайовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 по справі № 520/14256/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло
Постанова складена в повному обсязі 03.10.25.