Справа № 380/18823/24
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 рокусправа № 380/18823/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Фонд» (далі ТОВ «Агро Фонд», позивач), від імені якого діє представник Мандзя В.І., звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі ЗМРУ ДПС ВПП, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 серпня 2024 року № 755/33-00-07-05 винесене Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ЗМРУ ДПС ВПП провело документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Агро Фонд» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.12.2023 по 21.07.2024 при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з нерезидентами, зокрема з AVENKO TRADING LLC по контракту №12/12/23/582 від 21.12.2023. Службовими особами відповідача під час перевірки встановлено порушення позивачем пункту 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (далі - Закон №2473-VIII) та прийняте податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 №755/33-00-07-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій до ТОВ «Агро Фонд», а саме - нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 126874,01 грн. Обґрунтовуючи протиправність податкового повідомлення-рішення, позивач наводить такі два аргументи: 1) з урахуванням положень Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та роз`яснення Мін`юсту відлік граничних строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, тобто з наступного дня після митного оформлення продукції, що експортується, а відповідач помилково визначив дату відліку цього строку; 2) при розрахунку розміру пені за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним договором податковий орган повинен був враховувати курс валют НБУ станом на день, наступний після дня митного оформлення продукції, що експортується, а помилково врахував курс НБУ станом на перший день прострочення граничного строку розрахунків.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що спірні правовідносини не є цивільними та врегульовані спеціальним законом (Законом №2473-VIII), норми якого врегульовують підстави та порядок нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті. Відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2473-VIII строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а не з наступного дня, як стверджує позивач; норми ЦК України та лист Міністерства юстиції України від 21.07.2005 № 20-34-968 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Також наполягає, що день виникнення заборгованості - це перший день порушення граничних строків ЗЕД-розрахунків. Таким чином, курс НБУ, що підлягав застосуванню при розрахунку пені, повинен враховуватися після закінчення граничного строку розрахунків за експортною операцією, тобто на перший день прострочення граничного строку розрахунків, передбаченого НБУ.

Позивач подав відповідь на відзив та заперечення на додаткові пояснення, у яких фактично повторно навів аргументи, викладені ним у позовній заяві.

Суд дослідив аргументи сторін, наведені в заявах по суті спору, долучені до матеріалів справи докази та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ТОВ «Агро Фонд» зареєстроване як юридична особа 17.03.2014 та взято на облік як платник податків 12.05.2014р. (номер запису 25).

21.12.2023 ТОВ «Агро Фонд» та AVENKO TRADING LLC уклали контракт №21/12/23/582 на поставку товару (партії сільськогосподарської продукції).

На виконання умов контракту ТОВ «Агро Фонд» здійснило поставку товару (соєві боби, не для сівби, врожаю 2023 року, українського походження) на умовах FOB UA Izmail Ukraine, ЕК10ДР №23UA78U0 від 30.12.2023 на суму 1978272 дол.США. Відповідно до умов Контракту, оплата проводиться в розмірі 100% протягом 2 днів з дня отримання оригіналів товаросупровідних документів. Розрахунки по контракту проводяться в доларах США. Додатковою угодою №1 від 18.03.2024 до Контракту сторони домовилися, що оплачувати за поставлену продукцію згідно цього контракту може третя сторона.

На виконання умов Контракту на рахунки ТОВ «Агро Фонд» надійшли кошти: 10.01.2024 в розмірі 248000 дол. США; 10.01.2024 в розмірі 252000 дол. США; 26.03.2024 в розмірі 400000 дол. США; 29.03.2024 в розмірі 1078272 дол. США.

На підставі наказу від 18.06.2024 №124 ЗМРУ ДПС ВПП провело документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Агро Фонд» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.12.2023 по 21.07.2024 при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з компаніями-нерезидентами, в тому числі із AVENKO TRADING LЕ) по контракту від 21.12.2023 №21/12/23/582 (дата експорту товару 30.12.2023); відповідно до отриманої інформації ДПС України від 15.05.2024 №14210/7/99-00-07-05-02-07 про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.04.2024, наданої уповноваженим банком ПАТ АБ «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209).

За результатами перевірки складено акт від 30.07.2024 № 496/33-00-07-05/39137820, в якому зафіксовано порушення пункту 2 статті 13 Закону № 2473-VIII в частині несвоєчасного надходження валютної виручки, а саме:- по експорту товару згідно з митною декларацією ЕК10ДР № 23UA78U0 від 30.12.2023 на суму 1978272 дол. США, граничний термін надходження валютної виручки 28.03.2024, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків - 29.03.2024. Валютна виручка на суму 900000 дол. США за експортований товар по Контракту від 21.12.2023 № 21/12/23/582 надійшла на рахунок ТОВ «Агро Фонд» без порушення граничних строків розрахунків. Валютна виручка на суму 1078272 дол. США за експортований товар по Контракту від 21.12.2023 № 21/12/23/582 надійшла на рахунок ТОВ «Агро Фонд» 29.03.2024 з порушенням граничних строків розрахунків (кількість днів прострочення- 1 день).

На підставі висновків акта від 30.07.2024 № 496/33-00-07-05/39137820 винесено податкове повідомлення рішення від 23.08.2024 року № 755/33-00-07-05, за порушення пункту 2 статті 13 Закону № 2473-VIII, на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 статті 54 Податкового кодексу України та пункту 5 статті 13 Закону № 2473-VIII застосовано до ТОВ «Агро Фонд» пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 126874,01 грн. (1078272 доларів США * 39,2214 грн./долар США * 0,3 %/день * 1 день).

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Статтею 5 ПК України унормовано, що поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Підпунктами 20.1.4, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: - проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків; - застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Закон України «Про валюту та валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі Закон № 2473-VIII) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Частиною 1 статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Стаття 11 Закону № 2473-VIII, визначає, що валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду. Валютний нагляд здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду з метою встановлення відповідності здійснюваних валютних операцій валютному законодавству з урахуванням ризик-орієнтованого підходу.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Приписами статті 13 Закону № 2473-VIII, унормовано, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Валютний нагляд за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків здійснюється відповідно до Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (далі Інструкція), затвердженої Постановою Правління НБУ 02.01.2019 №7. Банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією.

Відповідно до пункту 9 Інструкції банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар.

Відповідно до пункту 16 Інструкції банк здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експорту товарів за кожним фактом здійснення поставки товару, а за операцією з імпорту товарів - окремо за кожним фактом здійснення платежу, якщо договір передбачає поставку товару, здійснення платежу в кілька етапів.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Постанови Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Правління Національного банку України) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до пункту 14 Постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Правління Національного банку України) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Відповідно до пункту 1 Постанови Правління НБУ від 10.11.2023 № 145 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 14 травня 2019 року №67» граничні строки розрахунків за операціями з експорту товарів, що класифікуються за кодами згідно з УКТ ЗЕД: 1001, 1002, 1003, 1004, 1005, 1201, 1205, 1206 00, 1507, 1512, 1514, 2306, становлять 90 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 11 листопада 2023 року.

Частиною 8 статті 13 Закону № 2473-VIII визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту та валютні операції» (із змінами та доповненнями) порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Підпунктом 4 пункту 3 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженого постановою НБУ від 02.01.2018 №7, визначено, що день виникнення порушення це перший день після закінчення встановленого НБУ граничного строку розрахунків за операціями з експорту, імпорту товарів або строку, установленого відповідно до раніше виданих за цією операцією висновків.

Встановлені судом обставини, що визнаються сторонами, свідчать про такі правовідносини:

ТОВ «Агро Фонд» та AVENKO TRADING LLC уклали контракт № 21/12/23/582 від 21.12.2023 на поставку товару - партію сільськогосподарської продукції. На виконання умов контракту ТОВ «Агро Фонд» здійснило поставку товару - соєві боби, що підтверджується митною декларацією ЕК10ДР № 23UA78U0 від 30.12.2023 на суму 1978272 дол. США. На виконання умов Контракту на рахунки ТОВ «Агро Фонд» надійшли кошти: 10.01.2024 в розмірі 248 000 дол. США; 10.01.2024 в розмірі 252 000 дол. США; 26.03.2024 в розмірі 400 000 дол. США; 29.03.2024 в розмірі 1 078 272 дол. США.

ЗМРУ ДПС ВПП провело документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.12.2023 по 21.07.2024 при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з нерезидентами, зокрема з AVENKO TRADING LLC по контракту № 12/12/23/582 від 21.12.2023, за результатами якої склало акт від 30.07.2024 № 496/33-00-07-05/39137820 відповідно до якого встановило, що граничний термін надходження валютної виручки 28.03.2024, дата першого перевищення граничного строку розрахунків 29.03.2024. Валютна виручка на суму 1078272 дол. США надійшла на рахунок ТОВ «Агро Фонд» 29.03.2024, з порушенням граничних строків розрахунків (кількість днів прострочення 1 день), що є порушення вимог п.2 ст. 13 Закону №2473-VIII щодо своєчасного надходження валютної виручки.

Аргументи позивача на обґрунтування його позиції зводяться до такого:

- з урахуванням положень ЦК України та роз`яснення Мін`юсту відлік граничних строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, тобто з наступного дня після митного оформлення продукції, що експортується, тому граничним терміном розрахунку є 29.03.2025;

- при розрахунку пені за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним договором податковий орган повинен враховувати курс валют НБУ станом на наступний день після митного оформлення продукції, що експортується.

Аргументи відповідача на обґрунтування його позиції зводяться до такого:

- спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним законом, і саме норми Закону №2473-VIII регулюють питання нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті;

- строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а не з наступного дня, як стверджує позивач;

- при розрахунку пені за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним договором її розмір обчислюється виходячи з курсу валют НБУ після закінчення граничного строку розрахунків за експортною операцією, тобто станом на перший день прострочення граничного строку розрахунків.

Надаючи оцінку аргументам сторін суд керується такими мотивами:

І. щодо визначення дня, з якого починається обчислення граничних строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та оцінки висновку відповідача про порушення позивачем цих строків:

відповідно до частин першої та другої статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, у преамбулі Закону № 2473-VIII визначено, що такий є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства. Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові у справі №240/25642/22 від 23.07.2024 ухвалив сформував висновок про те, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду є специфічними і регулюються виключно Законом «Про валюту та валютні операції», який є спеціальним законом, питання строків розрахунків та відповідальності за їх порушення врегульовано саме цим Законом; у разі, якщо положення інших законів суперечать положенням Закону № 2473-VIII, застосовуються положення саме цього Закону.

Отже, цивільно-правові норми, визначені ст. 253 ЦК України, не регулюють питання перебігу строків, що встановлені спеціальним законом для правовідносин у сфері здійснення валютних операцій. Статтею 13 Закону № 2473-VIII визначено, що строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а не з наступного дня.

Приписами статті 13 Закону № 2473-VIII уповноважено Національний банк України встановлювати граничні суми та строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Пунктом 1 Постанови Правління НБУ від 10.11.2023 № 145 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 14 травня 2019 року №67» встановлено граничні строки розрахунків за операціями з експорту товарів, що класифікуються, зокрема, за кодом згідно з УКТ ЗЕД 1201, - 90 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 11 листопада 2023 року. Позивач здійснював поставку товару з кодом УКТЗЕД 1201 (соя), тому граничний строк розрахунків за цією операцією становить 90 календарних днів.

Митне оформлення товару на експорт за зовнішньоекономічним договором від 21.12.2023 №21/12/23/582 здійснено 30.12.2023, тому граничний строк розрахунків за цією операцією, що становить 90 календарних днів, сплив 28.03.2024. Оскільки контрагент оплатив частину товару на суму 1078272 доларів США 29.03.2024 (після 28.03.2024), то відповідач дійшов обґрунтованого висновку про порушення граничного строку розрахунків за цією операцією на 1 календарний день.

ІІ. Щодо розрахунку пені за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним договором, то відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) […] в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості.

Підпунктом 4 пункту 3 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженого постановою НБУ від 02.01.2018 № 7, визначено, що день виникнення порушення це перший день після закінчення встановленого НБУ граничного строку розрахунків за операціями з експорту, імпорту товарів або строку, установленого відповідно до раніше виданих за цією операцією висновків.

Отже, днем виникнення заборгованості для цілей застосування статті 13 Закону №2473-VIII щодо відповідальності резидентів за порушення граничних строків розрахунків в сфері ЗЕД є перший день порушення цих строків.

Таким чином, при розрахунку суми пені за прострочення оплати заборгованості в іноземній валюті (1078272 доларів США) врахував курс (39,2214грн. за 1 долар США), встановлений НБУ станом на дату виникнення заборгованості (29.03.2024), а отже діяв правомірно. Водночас твердження позивача про те, що при розрахунку суми пені за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним договором контролюючий орган мав враховувати курс валют НБУ, встановлений на наступний день після митного оформлення продукції, що експортується, є помилковими, оскільки не ґрунтуються на приписах релевантних норм спеціального законодавства.

Підсумовуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку про відповідність оскарженого рішення контролюючого органу критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною другою статті 2 КАС України. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Агро Фонд» про скасування цього правомірного рішення є безпідставними, то в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи висновок суду по суті позову та керуючись встановленими ст. 139 КАС України правилами розподілу судових витрат суд покладає усі понесені позивачем судові витрати на нього. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами.

Керуючись ст.ст. 19-20,90,139,229,241-246,250,251,255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович