Справа № 640/12250/22
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Оператор ГТС України" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 19.07.2022 № 345054.

Ухвалою Оружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399, справу № 640/12250/22 передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 прийнято справу № 640/12250/22 до провадження та продовжено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2022, на підставі направлення на рейдову перевірку від 14.02.2022, працівниками відділу державного контролю (нагляду) у Івано-Франківській області Укртрансбезпеки о 12 год. 33 хв. було зупинено автомобіль марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом MA3, д.н.з НОМЕР_2 , який рухався автодорогою Н-09, пл. ГВК, та проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що складено акт від 17.02.2022 №324387 (а.с. 26).

Під час перевірки виявлено порушення, зокрема: "Перевезення вантажу згідно подорожнього листа вантажного авт. №452 САР №, порушено ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", п. 3.3 МТЗУ 385 наказу від 24.06.2010, п. 6.1 наказу від 07.06.2010 №340 під час перевезення вантажу перевізник не забезпечив водія щоденними реєстраційними листками обліку режиму праці і відпочинку у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" абз. 3 ч. 1 перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", наказ від 07.06.2010 №340, наказ МТЗУ від 24.06.2010 №385, а саме: у водія не оформлені щоденні реєстраційні листки обліку режиму праці і відпочинку за 16.02.2022, 15.02.2022, 14.02.2022, 11.02.2022, 10.02.2022, 09.02.2022, 08.02.2022, 07.02.2022." З вказаним актом перевірки ознайомлено водія ОСОБА_1

24.06.2022 на адресу ТОВ "Оператор ГТС України надійшов лист-повідомлення Державної служби України з безпеки на транспорті від 20.06.2022 № 17474/29/24-22, яким повідомлено про розгляд справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту від 17.02.2022 №324387, а саме 19.07.2022 (а.с. 25).

12.07.2022 позивачем подано до Державної служби України з безпеки на транспорті заперечення до акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 17.02.2022 №324387 (а.с. 27-29).

Начальником відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві 19.07.2022 розглянуто справу про порушення ТОВ "Оператор ГТС України" законодавства про автомобільний транспорт та винесено постанову від 19.07.2022 № 345054 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою вирішено стягнути з позивача штраф у сумі 17000,00 грн за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", у зв`язку з відсутністю на момент проведення перевірки щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія (а.с. 17).

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в матеріалах справи наявна індивідуальна контрольна книжка водія ОСОБА_1 , в якій міститься запис, датований 17.02.2022 щодо вказаного вище транспортного засобу та маршруту руху, водночас твердження позивача про наявність під час перевірки індивідуальної контрольної книжки водія відповідачем не спростовано. Крім того, ТОВ "Оператор ГТС України" не здійснював діяльність, пов`язану із наданням послуг з перевезення пасажирів чи вантажів у межах спірних правовідносин, що відповідно до наведеного вище правового регулювання, та за наявності індивідуальної контрольної книжки водія, виключає необхідність обов`язкового оформлення щоденних реєстраційних листків обліку режиму праці і відпочинку.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства та обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що відповідно до п. 6.1 Положення №340 водії, що здійснюють перевезення на вантажних автомобілях повною масою понад 3,5 тонн зобов`язані мати діючий та повірений тахограф, вказана норма є імперативною водночас наявність індивідуальної контрольної книжки водія не звільняє від відповідності. Також, апелянт звертає увагу на те, що вантажні перевезення для власних потреб можуть здійснюватися виключно фізичними особами, а не юридичною особою, що здійснює господарську діяльність.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до п.4 Порядку № 1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами п. 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За змістом п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абз. 2).

Згідно з п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлює Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340).

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (п. 1.3 Положення).

Пунктом 6.1 Положення № 340 передбачено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв (п. 6.3 Положення № 340).

Відповідно до п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція № 385) водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, має при собі, зокрема протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Статтею 49 Закону № 2344-III передбачено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Відповідно до аб. 3 ч. 1 статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів звертає увагу на те, що питання щодо обладнання транспортних засобів, повна маса яких перевищує 3,5 тонни, справними та повіреними тахографами, а також належного документального підтвердження обліку режиму праці і відпочинку водіїв, вже було предметом дослідження Верховного Суду.

Так, у постанові від 31.10.2023 у справі № 440/17062/21 Верховний Суд, дослідивши вимоги Положення №340 та Інструкції №385, зазначив, що з 01.06.2015 набула чинності вимога щодо наявності тахографа у транспортному засобі при виконанні внутрішніх перевезень вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн. У разі відсутності такого пристрою, водій повинен мати індивідуальну контрольну книжку водія.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 826/2239/16 Верховний Суд вказав, що за відсутності документів, зокрема, протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, без оформлення індивідуально-контрольної книги водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Отже, у ситуації, коли тахограф у транспортному засобі був відсутній, позивач мав право вести облік режиму праці та відпочинку водіїв за допомогою індивідуальної контрольної книжки.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 10.07.2025 по справі №620/5897/23.

Як встановлено судом, позивач 17.02.2022 здійснював перевезення вантажу масою брутто 20 тонн транспортним засобом з масою 9,3 тонни, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 17.02.2022 №452 (а.с. 20).

Також, судом першої інстанції встановлено, що сідловий тягач MAN-TGA-33.480, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп МАЗ 938662, д.н.з. НОМЕР_2 , є власністю ТОВ "Оператор ГТС України", що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 .

Крім того, в матеріалах справи наявна індивідуальна контрольна книжка водія ОСОБА_1 , в якій міститься запис, датований 17.02.2022 щодо вказаного вище транспортного засобу та маршруту руху, яка надавалась під час перевірки та разом із запереченнями до акту перевірки від 11.07.2022 (а.с. 22-23, 27-29).

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що під час перевезення на вантажних автомобілях повною масою понад 3,5 тонн позивач зобов`язаний мати діючий та повірений тахограф, водночас наявність індивідуальної контрольної книжки водія не звільняє товариство від відповідності.

Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…".

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.