Справа № 761/36418/18
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2025 року м. Ужгород№ 761/36418/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Енергобанк Брайко Станіслав Анатолійович про визнання дій протиправними та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить: 1) Визнати дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправними, у зв`язку з несвоєчасною виплатою гарантованого відшкодування коштів ОСОБА_1 за договором банківського вкладу; 2) Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 282 599,80 грн., в тому числі: пеню за прострочення гарантійного зобов`язання перед позивачем 262 599,80 грн., відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Енергобанк Брайко Станіслава Анатолійовича.

Законом України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На підставі пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-IX (в редакції Закону № 3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України.

За його результатами справа № 761/36418/18 передана на розгляд та вирішення Закарпатському окружному адміністративному суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 року вказану справу передано для розгляду судді Маєцькій Н.Д.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року дана адміністративна справа прийнята до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 січня 2015 року між позивачем та ПАТ «Енергобанк» було укладено депозитний договір № ДФ- про строковий банківський вклад зі щомісячною виплатою відсотків. Однак, постановою правління Національного Банку України від 12 лютого 2015 року № 96 ПАТ «Енергобанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних, відповідно до постанови правління Національного Банку України від 11 червня 2015 року № 370 «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію банку ПАТ «Енергобанк». Виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 12 червня 2016 року № 115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк». Однак, належні для позивача кошти Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не повертав з 20 жовтня 2015 року до 24 травня 2016 року, чим було завдано позивачу шкоду та нанесено матеріальні збитки.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, відповідно до яких зазначає, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб здійснено позивачу виплату гарантованої суми в повному розмірі та відповідно до положень спеціального Закону, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивачем подано до суду заяву, згідно якої зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 січня 2015 року між позивачем та ПАТ «Енергобанк» було укладено депозитний договір № ДФ- про строковий банківський вклад зі щомісячною виплатою відсотків: сума вкладу 100 000,00 грн.; строк розміщення 182 дня (з 25 січня 2015 року по 27 липня 2015 року); зі сплатою - 23,75 % річних.

Того ж дня, на виконання умов договору позивачем було здійснено платіж на користь ПАТ «Енергобанк» в розмірі 100 000,00 грн., згідно квитанції № 157387 від 26 січня 2015 року. Призначення платежу: залучення коштів на депозит згідно укладеного договору від 26 січня 2015 року.

На підставі постанови правління Національного Банку України від 12 лютого 2015 року № 96 «Про віднесення ПАТ «Енергобанк до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12 лютого 2015 року № 29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк», згідно з яким з 13 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» строком на 1 рік - з 12 червня 2015 року до 11 червня 2016 року.

Постановою Національного банку України від 11 червня 2015 року № 370 було прийнято рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Енергобанк».

В свою чергу, на виконання Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 12 червня 2015 року № 115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Повідомлено вкладників банку про те, що з 19 червня 2015 року Фонд розпочинає виплату коштів вкладникам банку «Енергобанк».

Згідно листа - повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 травня 2016 року № 02-036-24224/16, позивача повідомлено про те, що належна їй сума гарантованого відшкодування за вкладом в ПАТ «Енергобанк» перерахована грошовим переказом в ПАТ «ПУМБ». Для отримання коштів, позивач може звернутися з 24 травня 2016 року з паспортом та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера.

27 травня 2016 року через відділення № 7 ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» позивачем було отримано, згідно заявки на видачу готівки, належні їй грошові кошти в розмірі 100 612,95 грн., як вкладнику ПАТ «Енергобанк», що гарантовані Фондом.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо несвоєчасної виплати гарантованого відшкодування коштів за договором банківського вкладу, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі по тексту в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що для завершення ліквідаційної процедури банку Фонд має право виставити на реалізацію майно (активи) банку, що залишилися нереалізованими, шляхом проведення відкритого конкурсу (аукціону) без обмеження мінімальної ціни продажу, що передбачено цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду.

Частиною 2 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що за результатами проведення ліквідації банку Фонд складає ліквідаційний баланс та звіт, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду.

Звіт складається відповідно до нормативно-правових актів Фонду і має містити, зокрема, відомості про реалізацію майна банку та задоволення вимог кредиторів та/ або вичерпання можливостей здійснення заходів, спрямованих на задоволення вимог кредиторів.

За змістом ч. 3 статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу.

Частиною 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, пріоритетними в даному випадку є положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Таким чином, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його вкладниками/кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20.01.2016 року у справі №6-2001ц15.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно статті 2 вказаного Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Порядок відшкодування гарантування коштів за вкладами встановлюється Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Положення № 14).

Фонд гарантування є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Водночас, Фонд гарантування не здійснює самостійно виведення банку з ринку, а делегує частину своїх повноважень Уповноваженій особі на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації банку.

З приписів ст. ст. 26, 27 та 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Розділів ІІІ і IV Положення № 14 вбачається, що Фонд гарантування починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування (до 200 000,00 грн.) вкладникам неплатоспроможного банку, які включені в Загальний реєстр вкладників.

Так, відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

За змістом ч. ч. 1, 5 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. (ст. 2 Закону)

Згідно частини 5 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналіз вищевказаного свідчить, що Перелік, який складається Уповноваженою особою та Загальний реєстр вкладників, який затверджується Фондом, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається Уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Суд звертає увагу, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у відповідності до положень статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», гарантована сума відшкодування за вкладами позивача, що були розміщені в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», в розмірі 151 828,81 грн., була виплачена позивачу чотирма частинами: 214,14 грн. - під час дії тимчасової адміністрації (за рахунок цільової позики) 23.04.2015 р. (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»); 704,93 грн. - під час дії тимчасової адміністрації (за рахунок цільової позики) 08.05.2015 р. (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»); 50 296,79 грн. - під час ліквідації банка 23.06.2015 р. (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»); 100 612,95 грн. - під час ліквідації банка 27.05.2016 р. (АТ «ПУМБ»).

Таким чином, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб здійснено виплату гарантованої суми в повному розмірі та відповідно до положень спеціального Закону, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Посилання позивача на положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачається можливість стягнення пені у розмірі 3% річних на користь позивача за кожен день прострочення виконання зобов`язання, не ґрунтуються на нормах законодавства виходячи з наступного.

Статтею 610 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Підстави для стягнення грошових коштів у іншому порядку, ніж передбаченим Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - відсутні.

Законодавство не покладає обов`язок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку рахунків вкладників.

Перелік, який складається Уповноваженою особою та Загальний реєстр, який затверджується Фондом гарантування, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом гарантування.

З наведеного також вбачається, що Загальний реєстр не складається та не затверджується уповноваженою особою Фонду гарантування, як і Перелік вкладників не складається та не затверджується Фондом гарантування.

Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Щодо застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів», то позивач, як вкладник банку, та відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в договірні відносини не вступали, та відповідач не є виконавцем будь-яких робіт чи послуг.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що діяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та процедура ліквідації банку регулюється спеціальним законодавством, суд дійшов висновку, що до правовідносин, які виникли між сторонами не може бути застосовані положення Закону України «Про захист прав споживачів», та положення Цивільного кодексу України, що регулюють договірні зобов`язання, умови їх виконання та наслідки, що настають у зв`язку з їх порушенням. Крім того, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб покладені на нього законом зобов`язання перед позивачем виконав в повному обсязі, у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, ), третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Енергобанк Брайко Станіслав Анатолійович (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17) про визнання дій протиправними та стягнення грошових коштів відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (Шостого апеляційного адміністративного суду).

СуддяН.Д. Маєцька