Справа № 381/4546/25
Суддя: Самуха В. О.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Рішення

Іменем України

02 жовтня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Беленчук Я.В., розглянувши у відкритому судового засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Фастів Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 732 від 31 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, -

Встановив:

14 серпня 2025 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови № 732 від 31 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення. Позов направлено до суду поштою 11 серпня 2025 року, що підтверджується відбитком поштового календарного штемпелю на конверті.

За змістом заявлених позовних вимог стверджується про незаконність притягнення позивача, як військовозобов`язаного, до адміністративної відповідальності за частиною 3 статтею 210-1 КУпАП за допущене порушення законодавства про мобілізацію, зокрема, приписів статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», внаслідок не оновлення ним військово-облікових даних протягом 60 днів від дати набрання чинності Законом України № 3633 від 11 квітня 2024 року.

Позивач стверджує, що інкримінована йому бездіяльність у вигляді не оновлення військово-облікових даних утворює склад адміністративного правопорушення виключно у випадку, коли отримання цих даних не можливо держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами та реєстрами.

При цьому, зміст протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей з приводу того, які саме відомості про позивача, як військовозобов`язаного, не було можливості отримати з інших реєстрів та баз даних для внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Також позивач стверджує про порушення порядку притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема, під час складення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Всі ці порушення, на думку позивача, свідчать про відсутність підстав для накладення на нього адміністративного стягнення та, як наслідок, про необхідність скасування оскаржуваної постанови № 732 від 31 липня 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також позивач просить вирішити питання відшкодування понесених ним витрат зі сплати судового збору.

Зазначений адміністративний позов переданий до розгляду судді Самусі В.О.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2025 року відкрито спрощене провадження в цій справі, відповідачу надано можливість надати відзив на позов (а. с. 19, 19 зворот).

10 вересня 2025 року представником відповідача з використанням системи «Електронний суд» було подано відзив на позовну заяву (а. с. 21-28).

За змістом відзиву представник відповідача, посилаючись на правові норми, які регулюють спірні правовідносини, стверджує про законність притягнення позивача, як військовозобов`язаного, до адміністративної відповідальності та, як наслідок, про законність винесення оскаржуваної постанови № 732 від 31 липня 2025 року.

Зокрема стверджується, що обов`язок оновлення військово-облікових даних для військовозобов`язаних є безумовним, позивач відповідних дій не вчинив, що не заперечується останнім, а отже в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП та його на законних підставах і з дотриманням процедури притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

Представник відповідача просив проводити розгляд справи без чого участі.

Також до відзиву на адміністративний позов долучені належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

В судове засідання, призначене на 24 вересня 2025 року з`явився позивач, був повідомленим належним чином, подав заяву, в якій підтримав позов та просив проводити судове засідання без його участь.

Також не з`явився представник відповідача, був повідомленим належним чином, у відзиві на позов просив проводити судове засідання без його участі.

Враховуючи той факт, що явка зазначених осію обов`язковою не визнавалась, а надані сторонами спору матеріали є достатніми для вирішення спору по суті, суд, керуючись приписами частини 1 статті 205 КАС України, проводить судовий розгляд без участі зазначених осіб, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши зміст заяв по суті спору та закінчивши з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, у відповідності до приписів частини 1 статті 227 КАС України ухвалення та проголошення судового рішення було відкладеним до 02 жовтня 2025 року до 14 години 10 хвилин.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи.

Зокрема, судом встановлено, що відносно позивача, як військовозобов`язаного, було складено протокол про адміністративне правопорушення № 732 від 20 червня 2025 року (а. с. 34-25).

Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 в супереч приписам статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не оновив свої військово-облікові дані у строк 60 днів, згідно із ЗУ № 3633 від 11 квітня 2024 року.

31 липня 2025 року відносно позивача була винесена постанова за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Постанова винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 (а. с. 32-33).

За змістом цієї постанови стверджується, що ОСОБА_1 в супереч приписам статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не оновив свої військово-облікові дані у строк 60 днів, згідно із ЗУ № 3633 від 11 квітня 2024 року.

Позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Під час провадження у справі про адміністративне правопорушення було встановлено, що позивач працює в АТ ДП «Укрзалізниця» на посаді бригадира колії.

Позивач заперечує правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності та стверджує, що необхідна інформація про нього, як військовозобов`язаного, могла бути отримана службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом здійснення інформаційної взаємодії з іншими реєстрами та базами даних, і службовими особами відповідача не зазначено, які саме відомості про позивача не було можливості отримати у вказаний спосіб.

Представник відповідача стверджує, що сам факт не оновлення даних позивачем, як військовозобов`язаним, свідчить про порушення вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та утворює склад інкримінованого адміністративного правопорушення. При цьому, позивач фактично визнає обставини щодо не вчинення ним дій для своєчасного оновлення військово-облікових даних у строк, визначений законом.

Встановивши зазначені обставини справи, суд вважає, що спірні правовідносини урегульовані наступними правовими нормами.

Так, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України одо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, внесені редакційні зміни до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та встановлено обов`язок військовозобов`язаним протягом 60днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника,військовозобов`язаного,резервіста,або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Аналогічні редакційні зміни внесені в статтю 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Цей Указ прийнятий до дати набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11.04.2024 року.

Відповідно, 60-денний строк для уточнення військовозобов`язаними своїх облікових даних починає свій відлік з дати набрання чинності цим законом, тобто з 18 травня 2024 року.

Згідно приписів частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення є протиправність діяння та вина особи, що його вчинила.

Згідно приписів частини 1 статті 210 КУпАП, відповідальність передбачена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Згідно приписів частини 3 статті 210-1 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Диспозиції цих норм є відсильними та передбачають можливість притягнення до відповідальності за порушення необмеженого переліку профільних законодавчих норм, як законів, так і підзаконних нормативно-правових актів. В даному випадку термін «законодавство», на думку суду, повинен вживатися у значенні, наведеному в рішенні КСУ від 09 липня 1998 року по справі № 17/81-97 (справа про тлумачення терміну «законодавство»).

Далі, використаний в статті 210 та 210-1 КУпАП термін «порушення», на думку суду, включає, як активну протиправну поведінку, так і бездіяльність, тобто утримання від виконання обов`язкових дій, що характеризується протиправністю.

Далі, у відповідності до примітки до статті 210 КУпАП, статті 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

У відповідності до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом п. 1 частини 1 ст. 247 КУпАП умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, на підставі належних та допустимих доказів поза розумним сумнівом встановити, що особою вчинено протиправне та винне діяння, що містить всі ознаки конкретного складу адміністративного правопорушення.

В контексті наведених правових норм та встановлених обставин справи, суд повинен з`ясувати, чи є в діях ОСОБА_1 , як особи, що притягується до адміністративної відповідальності склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, так як саме така кваліфікація діяння зазначена в оскаржуваній постанові.

Відповідаючи на зазначене питання, суд констатує, що як прості (основні), так і кваліфіковані склади адміністративних правопорушень, передбачені статтями 210 і 210-1 КУпАП стосуються схожої сфери суспільних правовідносин і об`єктом цих правопорушень є суспільні відносини у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

На думку суду, суспільні відносини у сфері військового обліку є складовою суспільних правовідносин у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Отже, якщо особі інкримінується не вчинення (чи несвоєчасне вчинення) дій щодо оновлення своїх військово-облікових даних, то суспільно-шкідливі наслідки настають у сфері саме військового обліку, а отже, такі дії повинні бути кваліфіковані за статтею 210 КУпАП, як спеціальною правовою нормою відносно статті 210-1 КУпАП.

При цьому, в межах повноважень суду, визначених статтею 286 КАС України, суд, у випадку неправильної кваліфікації діяння особи, позбавлений можливості самостійно здійснити перекваліфікацію діяння і визнати особу винною за іншою статтею КУпАП.

Отже, неправильна кваліфікація дій особи за статтею КУпАП свідчитиме про відсутність в її діях інкримінованого складу адміністративного правопорушення та, як наслідок, про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та подальшого закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Встановивши, що дії позивача щодо не оновлення військово-облікових даних кваліфіковані за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а не частиною 3 статті 210 КУпАП, суд зазначає, що відповідна кваліфікація є невірною, а бездіяльність позивача, про яку зазначено в оскаржуваній постанові, не утворює складу інкримінованого правопорушення.

Крім того, як зазначалося вище, згідно з приміткою до статті 210 КУпАП, статті 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

В даному випадку суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення не вказано, яку саме інформацію, необхідну для уточнення та актуалізації військово-облікових даних про позивача, як військовозобов`язаного, не можливо було отримати службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно та які заходи вживались для отримання цієї інформації.

Далі, згідно приписів пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду цієї справи суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач просить виключно скасувати оскаржувану постанову, питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не ставить.

Разом із тим, приписів частини 2 статті 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В цьому випадку суд вважає, що існують підстави для виходу за межі заявлених позовних вимог під час вирішення питання про закриття провадження у адміністративній справі, без вирішення цього питання виникає ситуація правової невизначеності, що не сприятиме ефективному захисту прав позивача у розумінні статті 13 Європейської конвенції про захист прав людини і її основоположних свобод.

Отже, застосовуючи приписи пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, суд скасовує оскаржуваному постанову у справі про адміністративне правопорушення та закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Дана правова норма не конкретизує підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому судом в даному випадку мають бути застосовані підстави, передбачені частиною 1 статті 247 КУпАП.

З огляду на те, що в діях позивача не встановлений склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі приписів пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому, за змістом Рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», суд не зобов`язаний розглядати кожен аргумент, викладений в заявах чи пояснення учасників судового розгляду.

Отже, встановивши наявність достатніх підстав для скасування оскаржуваної постанови, суд не надає подальшої детальної правової оцінки доводам позивача про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Далі, згідно зі ст. 246 ч. 5 п. 2 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду, зокрема, позовної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 вказала на те, що судовий збір за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

З урахуванням викладеного, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 гривень підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, зокрема, з ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись статті 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 265, 258, 288, 289 КУпАП, статті 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України,-

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 732 від 31 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати Постанову за справою про адміністративне правопорушення № 732 від 31 липня 2025 року, якою було притягнуто громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Суддя Самуха В.О.