Справа № 260/3158/25
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/3158/25 пров. № А/857/36133/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Довгої О.І. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.08.2025р. про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом представника адвоката Попової Ганни Михайлівни, діючої на підставі ордеру на надання правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про визнання бездіяльності протиправною, спонукання до вчинення певних дій та скасування наказу щодо припинення трудових відносин (суддя суду І інстанції: Калинич Я.М., час та місце постановлення ухвали суду І інстанції: 22.08.2025р., м.Ужгород; дата складання повної ухвали суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою суду від 22.08.2025р. задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі; зупинено на підставі п.5 ч.1 ст.236 КАС України провадження у справі № 260/3158/25 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про визнання бездіяльності протиправною, спонукання до вчинення певних дій та скасування наказу щодо припинення трудових відносин, до припинення перебування позивача ОСОБА_1 в складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (а.с.190-191).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив відповідач Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону, яка в апеляційній скарзі просить ухвалу суду про зупинення провадження скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до помилкового вирішення питання про зупинення провадження в справі (а.с.193-203).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що представлені представником позивача докази (витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 за № 162 від 02.06.2005р., відповідь ДП «Інформаційні системи» № 2271/6/11-30-25 від 29.04.2025р., ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 31.07.2025р. у справі № 308/5249/24) не можуть бути підставою для зупинення провадження в справі.

Вказані докази не свідчать про перебування позивача в зоні бойових дій та виконання бойових завдань. При цьому, служба в Збройних Силах України не перешкоджає участі позивачу в розгляді справи в режимі відеоконференції.

Також представництво інтересів позивача в суді здійснює адвокат Попова Г.М.; участь позивача в засіданні не визнана судом обов`язковою.

Просить врахувати судову практику вирішення аналогічних клопотань і застосування норми п.5 ч.1 ст.236 КАС України.

Представник позивача адвокат Попова Г.М. скерувала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.218-225).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311, ч.2 ст.312 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання апелянта про розгляд справи в присутності сторін (а.с.203), оскільки відповідно до ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Апелянт подав апеляційну скаргу, в якій детально та послідовно обґрунтував свою правову позицію по справі; представник позивача скерувала до суду відзив на апеляційну скаргу, будь-яких нових доказів по справі сторони не представили; клопотань про їх витребування від останніх не надходило.

Звідси, правових підстав для висновку про те, що справу, яка стосується оскарження процесуальної ухвали, необхідно розглядати в судовому засіданні, колегія суддів не убачає.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини /ЄСПЛ/ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 25.04.2025р. (згідно із відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) представник адвокат Попова Г.М., діюча на підставі ордеру на надання правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, що виявилась у невиданні у встановленому законодавством порядку наказу про увільнення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків, та зобов`язати відповідача вчинити відповідні дії - видати у встановленому порядку наказ про увільнення позивача від виконання службових обов`язків на посаді прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації зі збереженням місця роботи до дня звільнення з військової служби або закінчення особливого періоду; визнати протиправним та скасувати наказ Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 24.03.2025р. щодо припинення трудових відносин з ОСОБА_1 прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (а.с.1-9).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.02.2025р. відкрито провадження в адміністративній справі № 260/3158/25, а також призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження із викликом сторін (а.с.24-26).

06.06.2025р. за допомогою системи «Електронний суд» представник позивача скерувала до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.56-57). Вказане клопотання обґрунтовано перебуванням позивача у складі Збройних Сил України, складністю справи, неможливістю встановити без участі позивача факти, які є предметом судового розгляду повідомлення позивачем керівництва відповідача про призов на військову службу, обставини припинення трудових відносин з відповідачем (а.с.56-57, 58).

У подальшому ухвалою від 14.07.2025р. суд витребував від Військової частини НОМЕР_1 інформацію про проходження ОСОБА_2 військової служби, в тому числі можливості участі в справі № 260/3158/25 (а.с.136-138).

Згідно відповіді Військової частини НОМЕР_1 за № 1/12/2631 від 26.07.2025р. ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу у військовій частині під час мобілізації; останній може виконувати та дотримуватися процесуальних прав та обов`язків під час розгляду справи в суді, зокрема, брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції під час його перебування у Збройних Силах України (а.с.149).

У свою чергу, на підтвердження неможливості участі позивача в судових засіданнях представник позивача надала суду витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 за № 162 від 02.06.2005р., відповідь ДП «Інформаційні системи» № 2271/6/11-30-25 від 29.04.2025р., ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 31.07.2025р. у справі № 308/5249/24 (а.с.163-166).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення провадження в адміністративній справі на підставі приписів п.5 ч.1 ст.236 КАС України, оскільки відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2025р. позивач проходить військову службу у військовій частині за призовом по мобілізації.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 85 від 06.03.2025р. підполковник ОСОБА_1 призваний згідно наказу № 56 від 21.02.2025р. на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлений на проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 .

До матеріалів справи додано також витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 за № 162 від 02.06.2025р., згідно якого позивач вибув в район виконання завдань за призначенням в підпорядкування «УВ Курськ», з 02.06.2025р.

Відтак, враховуючи те, що позивач у справі проходить військову службу у Збройних Силах України під час запровадженого на території України дії воєнного стану, суд вважав за необхідне зупинити провадження у цій справі на підставі п.5 ч.1 ст.236 КАС України до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України.

Між тим, із такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, з таких причин.

Зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі передбачений ст.236 КАС України, при цьому вказаною статтею визначені обов`язкові та факультативні підстави для зупинення провадження у справі, які дійсно перешкоджають розгляду справи та мають об`єктивний характер.

Згідно п.5 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Із змісту наведеної норми слідує, що така стосується лише фізичної особи, яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб.

Строк дії воєнного часу продовжений до теперішнього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України № 389-VIII від 12.05.2015р. «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно з ст.26 цього Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

За приписами ст.ст.1 та 3 Закону України № 1934-XII від 06.12.1991р. «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначається статтею 3 цього Закону, відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Комплектування ж Збройних Сил України визначається статтею 5 вказаного Закону, відповідно до частини першої якої особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Конструкція п.5 ч.1 ст.236 КАС України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі в складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

При цьому, вказана норма має тимчасовий характер, тобто, обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

При цьому, обов`язок зупинити провадження у справі за розглядуваних обставин виникає в суду лише за наявності обставин, що створюють об`єктивні перешкоди в розгляді справи, спричиняють реальну неможливість її розгляду.

У своєму клопотанні від 06.06.2025р. представник позивача покликається на перебування позивача у складі Збройних Сил України, складністю справи, неможливістю встановити без участі позивача факти, які є предметом судового розгляду повідомлення позивачем керівництва відповідача про призов на військову службу, обставини припинення трудових відносин з відповідачем.

Також суд витребував від Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) інформацію про проходження ОСОБА_2 військової служби, в тому числі можливості участі в справі № 260/3158/25. Згідно відповіді Військової частини НОМЕР_1 за № 1/12/2631 від 26.07.2025р. ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу у військовій частині під час мобілізації; останній може виконувати та дотримуватися процесуальних прав та обов`язків під час розгляду справи в суді, зокрема, брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції під час його перебування у Збройних Силах України.

Згідно клопотання представника позивача від 18.08.2025р. суду було надано витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 за № 162 від 02.06.2025р., згідно якого позивач вибув в район виконання завдань за призначенням в підпорядкування «УВ Курськ», з 02.06.2025р. (а.с.163), ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 31.07.2025р. у справі № 308/5249/24 про зупинення провадження кримінального провадження (а.с.165-166), а також відповідь ДП «Інформаційні системи» № 2271/6/11-30-25 від 29.04.2025р. (а.с.164), які свідчать про об`єктивну неможливість позивача приймати участь в розгляді справи (а.с.161-162).

Із змісту оскаржуваної ухвали суду слідує, що саме факт проходження позивачем військової служби у Збройних Силах України під час воєнного стану слугував підставою для про зупинення провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.236 КАС України.

Разом з тим, при вирішенні вказаного питання колегія суддів враховує, що позивач ОСОБА_1 проходив службу на посаді прокурора в Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону.

У подальшому позивач був призваний на військову службу під час мобілізації. Маючи військове звання «підполковник», позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира механізованого батальйону.

Інтереси позивача в суді представляє адвокат Попова Г.М., яка в інтересах позивача подала розглядувану позовну заяву.

Також на вимогу суду Військова частина НОМЕР_1 підтвердила можливість участі позивача в розгляді справи в режимі відеоконференції.

Окрім цього, по справі проведено судові засіданні від 09.06.2025р. (а.с.59-62), від 12.06.2025р. (а.с.86-89), від 17.06.2025р. (а.с.98-101), від 19.06.2025р. (від 112-116), від 01.07.2025р. (а.с.120-123), від 10.07.2025р. (а.с.127-130), від 14.07.2025р. (а.с.131-133), від 04.08.2025р. (а.с.151-153), від 20.08.2025р. (а.с.169-172), від 22.08.2025р. (а.с.182-188), в яких приймали участь представники сторін, а явка позивача не визнавалася обов`язковою.

З огляду на викладене, факт проходження позивачем військової служби у Збройних Силах України під час воєнного стану не зумовлює неможливість судового розгляду справи № 260/3158/25.

При цьому, колегія суддів враховує, що позивач ОСОБА_1 має можливість забезпечити свою участь в судових засіданнях через режим відеоконференції шляхом усунення обставин, які існують на теперішній час чи існували на момент надання ДП «Інформаційні системи» відповіді № 2271/6/11-30-25 від 29.04.2025р. (тобто, змінити свій статус, електронну пошту та інші дані, які дадуть йому можливість брати участь в судових засіданнях через відеоконференцію).

З приводу ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 31.07.2025р. у справі № 308/5249/24 (провадження № 1-кп/308/771/25), якою зупинено судове провадження щодо кримінального провадження № 0000746 від 04.05.2023р. про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 та ч.3 ст.369 КК України, слід враховувати особливості кримінального провадження, яке є відмінним від норм КАС України.

Стосовно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 за № 162 від 02.06.2025р. колегія суддів керується листом Військової частини НОМЕР_1 за № 1/12/2631 від 26.07.2025р. (датований пізніше і поданий на виконання вимог суду) про можливість позивача користуватися правами сторони в адміністративному процесі, в тому числі приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

В частині доводів представника позивача про неможливість без участі ОСОБА_1 встановити обставини повідомлення позивачем керівництва відповідача про призов на військову службу, обставини припинення трудових відносин з відповідачем, то в силу приписів ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, за такого правового регулювання доводи представника позивача не можна вважати переконливими.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що представник позивача не навела переконливих та вагомих обставин, що б зумовлювали неможливість розгляду справи у зв`язку із введенням воєнного стану та проходженням позивачем військової служби у Збройних Силах України, через що наведене клопотання слід вважати необґрунтованим.

За таких умов аналіз поданого відповідачем клопотання вказує на відсутність підстав для зупинення провадження у справі, при цьому заявником не наведено будь-яких конкретних /дійсних/ обставин, які б унеможливлювали розгляд справи по суті.

Сукупність наведених недоліків вказує на помилкове застосування судом норми п.5 ч.1 ст.236 КАС України, неповноту дослідження судом обставин справи, що свідчить про неправильне вирішення заявленого клопотання щодо зупинення провадження у справі.

Таким чином, відповідачем не наведено переконливих та вагомих доводів для зупинення провадження у справі, не обґрунтовано об`єктивної неможливості розгляду цієї справи, а також помилково визначено підстави для зупинення провадження у справі.

При вирішенні наведеного процесуального питання колегія суддів в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постановах від 09.11.2022р. у справі № 753/19628/17, від 21.12.2022р. у справі № 456/2541/19, від 29.08.2022р. у справі № 461/5209/19, від 03.05.2023р. у справі № 280/4125/21.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За правилами ст.6 КАС України та ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» норми Конвенції та практика Європейського суду з прав людини, є джерелами права для судів України.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність справи, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (§ 124 рішення у справі «Kudla v. Poland», § 30 рішення у справі «Vernillo v. France», § 43 рішення у справі «Frydlender v. France» , § 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland», § 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» та ін.).

Не вдаючись до детального аналізу практики ЄСПЛ із питання, що розглядається, слід нагадати про відображений у § 45 Рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) висновок Суду, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків (див. Caillot v. France, № 36932/97, § 27, 4 червня 1999 року).

Отже, тривале зволікання судом з розглядом спору ставить під загрозу дотримання судом вимог п.1 ст.6 Конвенції.

Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Питання відшкодування апелянту понесених судових витрат за подання апеляційної скарги підлягає вирішенню згідно ст.139 КАС України судом першої інстанції за результатами кінцевого вирішення розглядуваного спору по суті.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню як винесена із порушенням судом норм процесуального права, що призвело до неправильного зупинення провадження у справі, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, ч.2 ст.312, п.4 ч.1 ст.320, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.08.2025р. про зупинення провадження в адміністративній справі № 260/3158/25 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді О. І. Довга
Р. Б. Хобор

Дата складання повного судового рішення: 03.10.2025р.