Справа № 200/19222/21
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

03 жовтня 2025 року Справа №200/19222/21

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши заяву представника позивача про відвід судді

УСТАНОВИЛА:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.03.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.12.2019 з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 29.08.2016 по 28.08.2021 (день фактичної виплати індексації).

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 23.12.2019 року з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 29.08.2016 року 28.08.2021 (день фактичної виплати індексації).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою від 22.01.2025 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до Донецького окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.03.2024 у справі №200/19222/21.

Військовій частині НОМЕР_1 роз`яснено, що звіт про виконання рішення має відповідати вимогам ст. 382-2 КАС України, з урахуванням змін, внесених Законом України від 21.11.2024 № 4094-IX щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень.

Одночасно надані роз`яснення, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту, є достатніми, переконливими, та вичерпними.

З метою виконання ухвали суду у справі № 200/19222/21 Військовою частиною НОМЕР_1 суду надано повідомлення про виконання покладених на неї зобов`язань рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі № 200/19222/21, а саме про нарахування та виплату на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) грошові кошти у сумі 80 368 (вісімдесят тисяч триста шістдесят вісім) грн. 98 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 1987 від 21.05.2024

З урахуванням інформації повідомленої у звіті, а також з наданих суду доказів на підтвердження виконання рішення суд дійшовши висновку про не можливість достаменно встановити що рішення суду виконано в повному обсязі ухвалою від 18.04.2025 витребував докази у відповідача.

На виконання ухвали суду у справі № 200/19222/21 військовою частиною НОМЕР_1 надано інформацію із розбивкою на суми, а саме суму індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.12.2019, нарахованої та виплаченої позивачу та інформацію про нараховану суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 29.08.2016 року 28.08.2021 (день фактичної виплати індексації).

Доказів виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати суду не надано.

Ухвалою від 17.07.2025 у прийнятті звіту Військової частин НОМЕР_1 про виконання рішення суду від 10.03.2023 у справі 200/19221/21 відмовлено.

Встановлено Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання до суду звіту про виконання рішення суду від 10.03.2023 року у справі 200/19221/21.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.03.2023 у справі 200/19221/21 (з наданням відповідних доказів) протягом тридцяти днів з дати отримання копії цієї ухвали.

02.10.2025 представником позивача подана заява про відвід судді Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В. від розгляду справи №200/19222/21.

Обґрунтовуючи заяву представник позивача зазначив, що рішення суду на користь позивача не виконується з 2023 року. 09.01.2025 суддею Буряк І.В. прийнято заяву про встановлення судового контролю, однак жодних реальних результатів це не дало. Відповідач продовжує ігнорувати свої зобов`язання, а суддя не вживає дієвих заходів для примусового виконання рішення.

Також представник позивача наголошує, що суддею безпідставно відмовлено у накладенні штрафу. Ухвалою від 17 липня 2025 року суддя Буряк І.В. відмовила у прийнятті звіту відповідача, визнавши, що рішення суду не виконано. Проте, всупереч прямій нормі ч. 3 ст. 382-3 КАС України, суддя відмовилася накласти на керівника військової частини штраф. Своє рішення суддя мотивувала тим, що виконання рішення залежить від бюджетного фінансування, а не від волевиявлення відповідача.

Після того, як відповідач проігнорував новий строк для подання звіту, встановлений ухвалою від 17.07.2025, представником позивача 13.09.2025 було подано повторне клопотання про накладення штрафу. Станом на сьогодні це клопотання залишається без розгляду, що є черговим свідченням затягування справи та небажання судді застосовувати до відповідача заходи процесуального примусу.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає таке.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 КАС України якою регламентовано, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

В свою чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 11.10.2006, відповідно до яких зазначено, що суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Водночас, для того, що б ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Таким чином, виходячи з аналізу викладених вище обставин, суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При цьому, ч.4 ст.36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Таким чином, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що головною метою відводу/самовідводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи; запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

З аналізу поданої позивачем заяви про відвід судді від розгляду справи вбачається, що останній в обґрунтування такої заяви зазначає основною підставою в цілому для відводу незгоду з процесуальними діями судді, що мали місце під час розгляду даної адміністративної справи.

Відтак, суд вважає, що мотиви, наведені у заяві про відвід судді, не дають підстав для застосування відводу судді. При цьому, у поданих заявах відсутні підстави для відводу судді, передбачені ст. 36 КАС України, що безумовно свідчить про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 40 КАС України, суд вважає за необхідне матеріали цієї справи передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Донецького окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 31, 36, 40, 236, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В

Визнати необґрунтованим відвід судді Донецького окружного адміністративного суду Буряк І В. у справі за №200/19222/21.

Матеріали адміністративної справи за №200/19222/21 передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Донецького окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.В. Буряк