Справа № 440/165/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 р. Справа № 440/165/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: П`янової Я.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава, повний текст складено 12.03.25 по справі № 440/165/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, перший відповідач), у якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014, 2015, 2016 роки, який враховувався при розрахунку пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 15.08.2024 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, із урахуванням різниці, що була виплачена.

В обґрунтування позовних вимог зазначила про протиправність дій першого відповідача, який при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі по тексту - Закон № 1058-ІV) з 15.08.2024 визначив її розмір з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки, а не за 2021-2023 роки, що передували року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2024 рік).

Стверджувала, що у випадку отримання особою пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ), який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому, при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення, що зумовлює настання підстав для застосування при її обрахунку показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Переконувала, що первинне призначення позивачу пенсії по інвалідності на підставі Закону № 1058-IV не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки, оскільки чинним законодавством передбачено право особи самостійно обирати вид пенсії та порядок визначення показника середньої заробітної плати саме за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, яке у спірних правовідносинах відбулось 15.08.2024.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду 10.02.2025 залучено до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, другий відповідач), направлено йому копію позовної заяви.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №440/165/25 у задоволенні позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, Держпром, 3, під`їзд, 2, поверх, місто Харків, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невірне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі 440/165/25 та ухвалити постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 15.08.2024 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, із урахуванням різниці, що була виплачена.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про наявність у ОСОБА_2 права на отримання пенсії, обчисленої із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022 та 2023 роки, оскільки 19.04.2010 позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, та лише 15.08.2024 призначено пенсію за віком на умовах Закону № 1058-ІV. При цьому, на переконання позивача, отримання нею з 13.06.2005 пенсії по інвалідності жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки при призначенні такої пенсії ОСОБА_2 не мала права на призначення інших видів пенсії, а отже і не могла самостійно обрати бажаний.

Переконувала, що оскільки в період з 19.04.2010 по 15.08.2024 позивач отримувала пенсію за вислугу років, то після дати призначення пенсії за віком має беззаперечне право на її обчислення із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, перший відповідач просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 440/165/25 без змін.

В обґрунтування відзиву зазначив, що при прийнятті рішення судом першої інстанції було вірно застосовано норми матеріального права, повно і всебічно з`ясовано обставини справи, надано вірну оцінку аргументам учасників справи, а тому підстави для скасування оскаржуваного позивачем рішення відсутні.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.06.2005 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" (а.с. 23).

19.04.2010 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення", як працівнику охорони здоров`я (а.с. 44).

15.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перехід на пенсію за віком (а.с. 70-72).

За принципом екстериторіальності рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.08.2024 № 92 позивачу призначено з 15.08.2024 пенсію за віком до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 75-79).

29.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою в якій просила здійснити перерахунок пенсії за віком 15.08.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плат в Україні 2021, 2022 та 2023 роки.

Листом від 09.09.2024 №16197-14958/Р-02/8-1600/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача, що первинно їй призначено пенсію по інвалідності згідно з Законом № 1058-ІV з 07.06.2005, за заявою від 13.06.2005. На підставі заяви від 19.04.2010, з 19.04.2010 позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років згідно з Законом № 1058-ІV, з урахуванням норм статті 55 Закону № 1788-ХІІ. Для обчислення розміру пенсії враховано страховий стаж 32 роки 7 місяців 2 дні (по 31.03.2010) та заробітну плату за періоди 01.09.1993 по 31.03.1994, з 01.02.1996 по 30.06.2000 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.03.2010, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 0,70687. При визначенні розміру пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2009 рік (1650,43 грн).

У подальшому, розмір пенсії підвищувався згідно з чинним законодавством, зокрема, у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, індексацією пенсії шляхом збільшення середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу. Так зокрема, розмір пенсії з 01.07.2019 складав 2000 грн, з 01.05.2020 - 2100 грн, з 01.03.2021 - 2200 грн, з 01.03.2022 - 2300 грн, з 01.12.2022 - 2500 грн з 01.03.2023 - 2760 грн, з 01.03.2024 - 2980 грн.

На підставі поданої заяви від 15.08.2024, з 15.08.2024 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно з Законом № 1058-ІV. Для обчислення розміру пенсії враховано страховий стаж тривалістю 33 роки 2 місяці 4 дні (коефіцієнт страхового стажу - 0,33167) та заробітну плату за періоди з 01.07.2000 по 30.11.2013, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 0,71770. Зазначено, що оскільки з 2005 позивач є отримувачем пенсії, розрахунок пенсії з 15.08.2024 здійснено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (п.4.3 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV), та проіндексований згідно з вимогами частини 2 статті 42 Закону № 1058-ІV. Вказаний показник з 01.03.2024 - 7994,47 грн. Внаслідок проведеного перерахунку з 15.08.2024 розмір пенсії складає 2980 грн де: 1903 грн - розмір пенсії за віком (7994,47грн х 0,71770 х 0,33167); 458 грн - доплата до прожиткового мінімуму (до 2361грн); 57,09 грн - доплата за 3 роки понаднормового стажу роботи (1903 грн х 3%); 561,91 грн - доплата особам, яким не виповнилось 70 років (до 2980 грн).

Першим відповідачем у листі також зазначено, що за документами, наявними в електронній пенсійній справі, стаж та заробіток зараховано у повному обсязі, пенсію обчислено відповідно до норм чинного законодавства (а. с. 10).

Позивач, не погодившись із таким обчисленням ГУ ПФУ в Полтавській області розміру належної їй пенсії, звернулася до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності відмови пенсійного органу у проведенні перерахунку пенсії позивача з 15.08.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки, оскільки при переведенні з одного виду пенсії на інший згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно з Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Врахувавши, що первинно позивачу з 07.06.2005 призначалася та виплачувалася пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 1058-ІV у розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчислена відповідно до статей 27 і 28 цього Закону № 1058-ІV, а з 15.08.2024 переведено на пенсію за віком також за Законом № 1058-IV, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для перерахунку позивачу пенсії за віком з 15.08.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до преамбули Закону № 1058-ІV він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

У статті 9 Закону №1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Порядок переведення з одного виду пенсії на інший регламентовано статтею 45 Закону № 1058-IV, частиною третьою якої визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже, за загальним правилом, визначеним частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV, показник середньої заробітної плати при переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом № 1058-ІV, на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої зазначеним нормативно-правовим актом.

Разом з тим, абзацом третім частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV встановлено виняток із зазначеного правила, відповідно до якого, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу, то при першому переведенні її на пенсію за віком середня заробітна плата (дохід) визначається за правилами, передбаченими частиною другою статті 40 цього Закону, тобто з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком.

Отже, частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV визначено три обов`язкові умови, за одночасного дотримання яких під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком може застосовуватися показник середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують зверненню за переведенням на пенсію за віком, а саме: 1) особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати; 2) особа набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі; 3) переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком здійснюється вперше.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 09.09.2025 по справі № 520/33989/24, який в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню судом апеляційної інстанції при вирішенні спірних правовідносин.

Колегією суддів встановлено та не заперечується учасниками справи, що первинно, позивачу було призначено пенсію по інвалідності з 07.06.2005 згідно з Законом № 1058-IV, що підтверджується наявним у матеріалах справи протоколом призначення пенсії № 16351 від 13.07.2005 (а.с. 23).

Копією трудової книжки позивача (а.с. 53-58) підтверджено, що з 01.09.1997 по 14.04.2010 позивач працювала на посаді медичної сестри стаціонару Шкірно-венерологічного діспансеру м. Кременчук.

Розрахунком стажу за пенсійною справою № 195492 підтверджено періоди праці ОСОБА_1 , зокрема, з 01.01.2004 по 11.12.2009 та з 01.01.2010 по 31.03.2010.

Колегія суддів зауважує, що отримання позивачем пенсії за вислугу років згідно з нормами статті 55 Закону № 1788-ХІІ у період з 19.04.2010 по 14.08.2024 не змінює обставин того, що пенсія за віком на умовах Закону № 1058-IV їй призначена вперше з 15.08.2024.

З наведеного вбачається, що після призначення пенсії по інвалідності (07.06.2005), позивач продовжила працювати щонайменше по 31.03.2010, тобто набула значно більше 24 місяців страхового стажу, а отже при переведенні її вперше на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV у 2024 році набула право на обчислення розміру пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком (2021-2023 роки), не зважаючи на те, що первинно їй було призначено пенсію також відповідно до Закону № 1058-IV.

Колегія суддів наголошує, що показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії вперше або у випадку переведення з одного виду пенсії на інший, що фактично є призначенням такого виду пенсії вперше, що і мало місце у спірних правовідносинах.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV, а саме: за 2021-2023 роки.

За вищевказаного правового регулювання та встановлених у цій справі обставин, а також з урахуванням того, що фактично відмову у проведенні перерахунку пенсії з 15.08.2024 вчинило ГУ ПФУ в Полтавській області листом від 09.09.2024 № 16197-14958/Р-02/8-1600/24, колегія суддів дійшла висновку, що дії першого відповідача щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014, 2015, 2016 роки підлягають визнанню протиправними, що зумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнійший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 15.08.2024 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, із урахуванням виплачених за цей період сум.

За правилами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не встановив усі фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, дійшов неправильних висновків по суті справи. Водночас, позивач, довів належними та допустимими доказами наявність порушеного права в межах спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи, що суд першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин у справі, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 440/165/25 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 440/165/25 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014, 2015, 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 43, ) з 15.08.2024 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, із урахуванням виплачених за цей період сум.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.В. П`янова С.П. Жигилій