Справа № 440/12994/25
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

. 03 жовтня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/12994/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Чеснокова А.О., перевіривши матеріали справи за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2025 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить:

стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 1346,49 гривень.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Під час дослідження письмових матеріалів справи, судом встановлено, що позов поданий з порушенням строків звернення до суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

31 жовтня 2019 року набув чинності Закон № 160-ІХ, який визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони (далі - особи).

Таким чином позивач неправильно тлумачить норми Закону № 160-ІХ, ототожнюючи поняття строків "притягнення до матеріальної відповідальності" та "відшкодування завданої шкоди", адже, дійсно, за змістом положень Закону № 160-ІХ особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди, про що командир (начальник) видає відповідний наказ. Однак, термін у три роки передбачений саме для притягнення особи до відповідальності. Водночас відшкодування завданої шкоди - у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби - здійснюється у судовому порядку. При цьому, як правильно зауважив суд першої інстанції, Закон № 160-ІХ не визначає строки звернення до суду щодо відшкодування такої шкоди.

За таких умов, при визначенні строку звернення суб`єкта владних повноважень до суду з позовом про відшкодування завданої шкоди застосуванню підлягають відповідні норми КАС України.

Дана позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №520/11225/23.

Таким чином, як вже було зазначено вище, абзацом 2 частини другої статті 122 КАС України унормовано, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Водночас у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (стаття 123 КАС України).

Як свідчать матеріали справи, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1346,49 грн, посилаючись на ту обставину, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 12 від 15.01.2020 відповідача було визнано таким, що самовільно залишив військову частину, знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу. На дату виключення відповідача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , загальна вартість виданих відповідачу предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, згідно довідки розрахунку № 548 від 12.11.20129 складала 1346,49 грн.

Зміст поданої позовної заяви та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, що міститься в позовній заяві, не містить будь-яких обґрунтованих доводів з приводу того, що позивач з 15.01.2020 не мав реальної, об`єктивної можливості звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений законом строк. Підстава, що дає суб`єкту владних повноважень, військовій частині НОМЕР_1 право на пред`явлення визначених законом вимог, виникла саме з 15.01.2020 - відповідач з цієї дати був виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу № 12 від 15.01.2020, довідка розрахунок № 548 щодо речового майна відповідача складено 12.11.2019.

Тобто довідка-розрахунок наявна у позивача станом на момент звільнення відповідача 15.01.2020.

Судом встановлено, що позовна заява, яка є предметом цього аналізу, подана заявником до суду лише 22.09.2025.

Позивач звернувся до суду із позовом через п`ять років після звільнення позивача.

Отже, аргументи позивача про те, що Військовою частиною НОМЕР_1 не пропущено строк звернення до суду з даним позовом, є безпідставними.

Що стосується доводів позивача про поважність причин пропуску звернення до суду в зв`язку з веденням в Україні воєнного стану, суд зазначає наступне.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Суд резюмує, що, дійсно, введений в Україні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

У цій справі позивачем не наведено належних обґрунтувань відносно того, яким чином введення на території України воєнного стану вплинуло на неможливість своєчасного звернення до суду з даним позовом. Позивач не конкретизував межі впливу запровадження воєнного стану на роботу Військової частини НОМЕР_1 та не надав належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставин.

Доводи позивача про поновлення проущеного строку звернення до суду, зазначені у позовній заяві, є необґрунтованими.

Таким чином позовні вимоги заявлені з пропуском строку, встановленого частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності обґрунтованої заяви позивача про поновлення цього строку.

Оцінивши письмові докази, суд дійшов висновку, що провадження у цій справі відкрито без урахування обставин дотримання строку звернення до адміністративного суду, визначеного частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відтак, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом разом із доказами, які свідчать про поважність причин пропуску цього строку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - залишити без руху.

Позивачеві надати строк для усунення недоліків тривалістю 5 (п`ять) днів з дня отримання цієї ухвали та роз`яснити, що неусунення недоліків у встановлений судом строк є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доказів, які свідчать про поважність причин пропуску цього строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Чеснокова