Справа № 380/28840/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/28840/23 пров. № А/857/1208/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого суддіШавеля Р. М.
суддів Довгої О. І.
Шинкар Т. І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Навітех» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат за наслідками апеляційного розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Навітех» до Львівської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

07.12.2023р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Навітех» звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними і скасувати прийняті відповідачем Львівською митницею наступні рішення: рішення про коригування митної вартості № UA209000/2023/900998/2 від 08.09.2023р.; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/003108 (а.с.1-11).

Розгляд справи здійснено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.97 і на звороті).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2024р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці № UA209000/2023/900998/2 від 08.09.2023р. про коригування митної вартості товарів; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/003108; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь ТзОВ «Навітех» судовий збір у розмірі 5368 грн. (а.с.139-146).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Львівська митниця, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.153-163).

Ухвалою апеляційного суду від 10.09.2025р. з ініціативи апеляційного суду витребувано від позивача додаткові докази по справі (зокрема, переклади документів на іноземній мові, що подавалися до митного органу в цілях митного оформлення товарів згідно митної декларації № 23UA5U6 від 06.09.2023р.); додаткові докази надані позивачем і долучені на матеріалів справи (а.с.178-180, 183-201).

23.09.2025р. позивач скерував до суду клопотання про долучення доказів, в якому просив згідно ст.132 КАС України долучити до справи докази понесених витрат на переклад документів. При цьому, будь-яких вимог про відшкодування таких витрат вказане клопотання не містило (а.с.203-207).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025р. апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2024р. в адміністративній справі № 380/28840/23 залишено без задоволення, а вказане рішення суду без змін; понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на апелянта Львівську митницю (а.с.212-226).

30.09.2025р. ТзОВ «Навітех» скерував за допомогою системи «Електронний суд» до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив прийняти додаткове рішення, яким стягнути на користь відповідача за рахунок бюджетних асигнувань позивача понесені витрати на переклад документів в розмірі 3340 грн. (а.с.228-233).

У відповідь на вказану заяву Львівська митниця направила 01.10.2025р. за допомогою системи «Електронний суд» до апеляційного суду клопотання про зменшення розміру судових витрат.

Клопотання обґрунтоване тим, що питання про залучення перекладача не вирішувалося судом в установленому порядку, а тому спірні витрати без залучення перекладача не можуть вважатися витратами, пов`язаними із розглядом справи (а.с.235-237).

Розгляд заяви здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заяви щодо винесення додаткової постанови та відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч.ч.4-8 ст.137 КАС України у випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ч.4 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про їх зв`язок із розглядуваною справою, а також докази оплати витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо.

Ухвалою апеляційного суду від 10.09.2025р. з ініціативи апеляційного суду витребувано від позивача додаткові докази по справі (зокрема, переклади документів на іноземній мові, що подавалися до митного органу в цілях митного оформлення товарів згідно митної декларації № 23UA5U6 від 06.09.2023р.).

Вказаний переклад документів представлений позивачем 20.09.2025р.; останній здійснений Компанією переклад MARINTER, вірність перекладу засвідчено ФОП ОСОБА_1 19.09.2025р. (а.с.185-201).

Факт надання послуг перекладу стверджується Актом наданих послуг від 11.09.2025р., відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надала послуги перекладу загальною вартістю 3340 грн., без ПДВ, у повному обсязі (а.с.205), а також платіжною інструкцією № 2409 від 12.09.2025р. про оплату позивачем 3340 грн. (а.с.206).

Разом з тим, аналіз представлених документів не дає можливості вважати такі належними доказами понесених витрат в рамках справи № 380/28840/23.

Зокрема, представлений Акт наданих послуг від 11.09.2025р. не зазначає, які саме документи були перекладені, через що неможливо встановити безпосередній зв`язок цих послуг із розглядуваною справою.

Окрім цього, переклад наданих документів засвідчений ФОП ОСОБА_1 19.09.2025р., хоча про факт виконання перекладу складено акт, який датований 11.09.2025р.

Також із змісту представленої платіжної інструкції не убачається, що вказана оплата стосується послуг перекладу, а зазначений у призначенні платежу рахунок № 11-09-25 від 11.09.2025р. суду не представлено.

Враховуючи те, що сукупністю наданих до справи документів не підтверджено понесені позивачем витрати на оплату послуг перекладача в рамках справи № 380/28840/23, тому колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення стосовно стягнення вказаних судових витрат, понесених під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись ст.ст.139, 143, ч.4 ст.229, ст.ст.243, 252, 311, ч.2 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Навітех» про ухвалення додаткового судового рішення стосовно стягнення судових витрат (витрат на переклад документів), понесених під час розгляду апеляційної скарги Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2024р. в адміністративній справі № 380/28840/23, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді О. І. Довга
Т. І. Шинкар

Дата складання повного судового рішення: 03.10.2025р.