Справа № 640/29601/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та бездіяльності Міністерства юстиції України щодо розгляду скарги акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором від 28.10.2020 року; визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволенні скарги» від 29.01.2021 року № 3402/7; зобов`язання Міністерства юстиції України розглянути по суті скаргу на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором, акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" від 28.10.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що « 27» червня 2018 року між Акціонерним товариством «ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЛКОВІ ІНГРЕДІЄНТИ ТА ТЕХНОЛОПІ» було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2098. У відповідності до п.1.1. договору про задоволення, Банк, в рахунок задоволення своїх вимог за договором іпотеки № 162-5368/16-КЮ від 08.11.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лахно Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2200, прийняв у власність нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 1 437,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Мила, вул. Комарова, 23К. Пунктом 1.2. Договору про задоволення зазначено, що нерухомість розташована на земельній ділянці площею 2,000 га, кадастровий №:11:003:0004, якою ТОВ «БІЛКОВІ ІНГРЕДІЄНТИ ТА ТЕХНОЛОГІЇ» користувалось на правах оренди, що підтверджувалось Договором оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області. Федотовою О.В. 12.05.2005 року та зареєстровано в реєстрі за №2933. Таким чином, на підставі ст.377 ЦКУ та ст. 120 ЗКУ, після набуття права власності на нерухоме майно згідно Договору про задоволення, Банк фактично є землекористувачем земельної ділянки з кадастровим №:11:003:0004 і має законний інтерес в питанні користування земельної ділянки. 08.09.2020р. Банком було надіслано письмове звернення до Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із проханням внести зміни до договору оренди земельної ділянки №:11:003:0004. Проте, Банку в задоволенні звернення біло відмовлено в усному порядку, у зв`язку із наявністю прав третіх осіб на вищезазначену ділянку. Для отримання підтвердження зазначених фактів, 16.10.2020 р. Банком було замовлено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої Банку стало відомо про наступне: - на вищезазначеній земельній ділянці на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26.07.2019р., індексний номер 47957613, прийнятого державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської Київської області Крупкою Олександром Григоровичем, було зареєстроване право власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю, загальною площею 356 кв.м (1990 року побудови) позначену на плані літерою «А» за адресою: АДРЕСА_1 (далі «Нежитлові приміщення») за громадянином України ОСОБА_1 ; 20.09.2019 р. на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48776383, прийнятого державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської Київської області Крупкою Олександром Григоровичем, про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: було зареєстровано перехід права власності на нежитлову будівлю, загальною площею 356 кв.м., позначена на плані літерою «А» за адресою: АДРЕСА_1 . Новий Власник: Товариство з обмеженою відповідальністю «АСГО ІНТЕРНЕШИНАЛ», (тобто, вказані нежитлові приміщення передано ОСОБА_1 як внесок до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСГО ІНТЕРНЕШИНАЛ»). Не погоджуючись з вказаними рішеннями, прийнятими державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської Київської області Крупкою Олександром Григоровичем, Банк, 28.10.2020 року, у межах встановленого законодавством 60-денного строку, звернувся до Міністерства юстиції України (далі Відповідач) зі скаргою на рішення державного реєстратора, яка була зареєстрована Відповідачем 29.10.2020р. за вх.№ 31850-33- 20. 29.09.2021 року (тобто через 11 місяців) Відповідачем було прийнято наказ за № 3402/7 «Про відмову у задоволенні скарги» на підставі висновку Південно-Західної регіональної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 29.07.2021 року за результатами розгляду скарги Акціонерного товариства «ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК» від 28.10.2020 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.10.2020 року за №31850-33-20. При цьому, скарга по суті за 11 місяців розглянута так і не була. Причиною для відмови у задоволенні скарги зазначено: «скаржником (Банком) не підтверджено факт порушення своїх прав у результаті прийняття оскаржуваних рішень». В порушення ст. ЗУ «Про звернення громадян» відповідач прийняв рішення через 11 місяців, а не як встановлено 45 днів. При цьому, позивач обґрунтував та підтверджував порушення його прав. Позивач вважає, що Відповідачем було допущено протиправні дії та бездіяльність стосовно нього, а прийнятий 29.09.2021 року Відповідачем наказ № 3402/7 «Про відмову у задоволенні скарги» є таким, що суперечить чинному законодавству.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2021 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

На підставі Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року № 399, Акту приймання-передачі від 29.01.2025 року, Розпорядження керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду №1 від 03.02.2025 Про здійснення реєстрації та автоматизованого розподілу судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва та протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 21.04.2025 року адміністративну справу №640/29601/21 розподілено судді Г.П. Самойлюк.

Ухвалою від 28.04.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 640/29601/21. Вирішено, що розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України, у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Ухвалою від 03.10.2025 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі №640/29601/21.

Від відповідача надійшов відзив на позовному заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що перевірка підтвердження факту порушення права скаржника передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується, а обов`язок щодо підтвердження такого факту законодавством покладено на скаржника. Отже, оскільки за наслідками розгляду скарги підтвердженого порушення права скаржника в результаті прийняття оскаржуваного рішення не було встановлено, Колегія у висновку від 29.07.2021 рекомендувала відмовити у задоволенні скарги. На підставі висновку Колегії від 29.07.2021 та у відповідності до п.1 ч.6 ст.37 Закону 1952-1. п.1 ч.8 ст.37 Закону 1952-IV Міністерством юстиції України було видано наказ від 29.09.2021 № 3402/7 про відмову у задоволенні скарги Позивача. Таким чином, наказ Міністерства юстиції України від 29.09.2021 № 3402/7 є правомірним, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2020 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК", в якій заявник просив провести перевірку правомірності прийнятого рішення державного реєстратора; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26.07.2020 індексний номер № 47957613, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської Київської області Крупкою Олександром Григоровичем; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 20.09.2019 індексний номер № 48776383, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської Київської області Крупкою Олександром Григоровичем.

04 серпня 2021 року Південно-західною регіональною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції за результатами розгляду скарги акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" від 29.10.2020 № 31850-33-20 прийнято висновок, яким рекомендовано відмовити у задоволенні скарги акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" від 28.10.2020 року у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки скаржником не підтверджено факт порушення своїх прав у результаті прийняття оскаржуваних рішень.

29 вересня 2021 року наказом Міністерством юстиції України № 3402/7 відмовлено у задоволенні скарги акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" від 28.10.2020 року у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки скаржником не підтверджено факт порушення своїх прав у результаті прийняття оскаржуваного рішення.

Вважаючи оскаржуваний наказ від 29.09.2021 № 3402/7 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Так, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно ст. 37 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги. До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення. Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ» і «е» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України. У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги. Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. У разі якщо за результатами розгляду скарги Міністерством юстиції України чи його територіальними органами виявлено прийняття державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів щодо негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів.

Рішення, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації прав та сплата адміністративного збору не вимагаються.

Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України./

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - скарги у сфері державної реєстрації) визначає Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1128 (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно п.2 Порядку №1128 розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком. Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Пунктами 4, 5 Порядку №1128 передбачено, що розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України Про звернення громадян. Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме: оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом; наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін; наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави; наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання; здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника; подання скарги особою, яка не має на це повноважень; закінчення встановленого законом строку подачі скарги; розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу. Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації у строк, визначений абзацом першим цього пункту, також на предмет пересилання її за належністю Мін`юсту чи іншому територіальному органу.

Відповідно до п. 6 Порядку №1128 якщо під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку встановлено наявність підстав для відмови в її задоволенні, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає не пізніше десяти робочих днів з дня її реєстрації рішення про відмову в задоволенні такої скарги із зазначенням мотивів такої відмови. Рішення про відмову у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації з підстави оформлення її без дотримання вимог, визначених законом, не позбавляє скаржника права на повторне звернення з такою скаргою в межах визначеного законом строку.

Згідно п. 8 Порядку №1128 у разі коли під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, Мін`юст чи відповідний територіальний орган здійснює колегіальний розгляд такої скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються. Якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом невідкладно без розгляду її колегіально.

З системного аналізу вказаних норм Закону №1952-IV та Порядку №1128 слідує, що фактично розгляд скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора проводиться Комісією в два етапи, а саме: - попередній розгляд скарги, під час якого Комісія з`ясовує питання, передбачені пунктом 5 Порядку №1128; - розгляд скарги по суті, під час якого Комісія вирішує питання, передбачені пунктом 8 Порядку №1128.

У постанові від 15.08.2019р. по справі № 826/14164/17 Верховний Суд зазначив, що питання про відповідність поданої скарги вимогам щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, вирішуються комісією з розгляду скарг на етапі підготовки скарги до розгляду. Відповідно, рішення про відмову у задоволенні скарги з підстав невідповідності поданої скарги щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, вимогам закону комісія приймає саме на підготовчій стадії до розгляду скарги по суті.

Як вбачається, з матеріалів справи, 29 жовтня 2020 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК", в якій заявник просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26.07.2020 індексний номер № 47957613, від 20.09.2019 індексний номер № 48776383, прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської Київської області Крупкою Олександром Григоровичем.

Судом встановлено, що у скарзі від 28.10.2020 року (вхід. № 31850-33-20 від 29.10.2020) акціонерним товариством "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" зазначено, що 27» червня 2018 року між Акціонерним товариством «ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЛКОВІ ІНГРЕДІЄНТИ ТА ТЕХНОЛОПІ» було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2098. У відповідності до п.1.1. договору про задоволення, Банк, в рахунок задоволення своїх вимог за договором іпотеки № 162-5368/16-КЮ від 08.11.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лахно Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2200, прийняв у власність нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 1 437,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Мила, вул. Комарова, 23К. Пунктом 1.2. Договору про задоволення зазначено, що нерухомість розташована на земельній ділянці площею 2,000 га, кадастровий №:11:003:0004. Таким чином, на підставі ст.377 ЦКУ та ст. 120 ЗКУ, після набуття права власності на нерухоме майно згідно Договору про задоволення, Банк фактично є землекористувачем земельної ділянки з кадастровим №:11:003:0004 і має законний інтерес в питанні користування земельною ділянкою. 08.09.2020р. Банком було надіслано письмове звернення сільському голові пану ОСОБА_2 Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із проханням підписати з Банком договір оренди земельної ділянки №:11:003:0004. Проте, Банку в задоволенні звернення біло відмовлено в усному порядку, у зв`язку із наявністю прав третіх осіб на вищезазначену ділянку. Для отримання підтвердження зазначених фактів, 16.10.2020 р. Банком було замовлено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якою Банку стало відомо про те, що на вищезазначеній земельній ділянці на підставі Рішення 1, було зареєстроване право власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю, загальною площею 356 кв.м (1990 року побудови) позначену на плані літерою «А» за адресою: АДРЕСА_1 (далі «Нежитлові приміщення») за громадянином України ОСОБА_1 , а потім на підставі рішення 2 передано ОСОБА_1 як свій внесок до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСГО ІНТЕРНЕШИНАЛ»). Банк вважає, що прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської Київської області Крупкою Олександром Григоровичем рішення 1 та рішення 2 прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України й порушують права Банку в реалізації своїх прав на зазначену земельну ділянку (незаконно створюючи права третіх осіб).

При цьому, у висновку від 04.08.2021 року Південно-західною регіональною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції зазначено, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) скаржник є власником нежитлової будівлі 23к, на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між АТ «ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЛКОВІ ІНГРЕДІЄНТИ TA ТЕХНОЛОГІЇ» (далі - ТОВ «БІЛКОВІ ІНГРЕДІЄНТИ ТА ТЕХНОЛОГІЇ»), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Людмилою Ігорівною 27.06.2018, за реєстровим № 2098 (далі - Договір). Скаржник зазначає, що після набуття права власності на предмет іпотеки нежитлову будівлю 23к, він є фактичним користувачем земельної ділянки, на якій, згідно із пунктом 1.2. Договору, розташована нежитлова будівля 23к. Також, вказує про те, що йому стало відомо, що на підставі оскаржуваного рішення, прийнятого державним реєстратором Крупком О.Г., було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю 23к/1 за ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), яка розташована на вищезазначеній земельній ділянці. На думку скаржника, оскаржувані рішення 1-2 прийняті державним реєстратором ОСОБА_3 всупереч вимогам законодавства, без законних на те підстав, та порушують його права в реалізації прав на земельну ділянку, незаконно створюючи права для третіх осіб.

Колегією з відомостей Державного реєстру прав встановлено, що державним реєстратором Крупкою О.Г. на підставі оскаржуваного рішення відкрито розділ Державного реєстру прав на нежитлову будівлю 23к/1 за № 224 та внесено запис про право власності № 33311677 за ОСОБА_1 . На підставі оскаржуваного рішення державним реєстратором Крупкою О.Г. проведено державну реєстрацію переходу права власності на нежитлову будівлю 23к/1 до Товариства обмеженою відповідальністю «АСГО ІНТЕРНЕШИНАЛ» (далі ТОВ «АСГО ІНТЕРНЕШИНАЛ») (номер запису про право власності 32558543). Згідно з відомостями Державного реєстру прав земельна ділянка перебуває у комунальній власності Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та передана в оренду ТОВ «БІЛКОВІ ІНГРЕДІЄНТИ ТА ТЕХНОЛОГІЇ», яке у свою чергу передало одну частину земельної ділянки в суборенду ТОВ «АСГО ІНТЕРНЕШИНАЛ», а також іншу частину земельної ділянки - в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «МІЛА ІНВЕСТ».

Шляхом аналізу відомостей Державного реєстру прав та долучених до скарги документів Колегією встановлено, що скаржником не підтверджено факт порушення його прав у результаті прийняття оскаржуваних рішень 1-2, оскільки у скаржника відсутні будь-які зареєстровані речові права на нежитлову будівлю 23к/1 та вищезазначену земельну ділянку. Згідно з абзацом дев`ятим частини п`ятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення. Перевірка підтвердження факту порушення права скаржника передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується, а обов`язок щодо підтвердження такого факту Законом покладено на скаржника. За наслідками розгляду скарги підтвердженого порушення прав скаржника в результаті прийняття оскаржуваних рішень Колегія не встановила. Отже, скарга задоволенню не підлягає.

Тобто, з результатами розгляду скарги від 28.10.2020 року (вхід. № 31850-33-20 від 29.10.2020), поданої акціонерним товариством "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК", комісією встановлено, що оскаржувані рішення від 20.09.2019 індексний номер № 48776383, від 26.07.2020 індексний номер № 47957613 прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської Київської області Крупкою Олександром Григоровичем щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як згідно договору про задоволення вимог № 2098 у акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" виникло право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с. Мила вулиця Комарова 23к, у зв`язку з чим комісія дійшла висновку про те, що позивачем акціонерним товариством "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" не підтверджено факт порушення своїх прав у результаті прийняття оскаржуваних рішень.

Також, зі змісту скарги від 28.10.2020 року (вхід. № 31850-33-20 від 29.10.2020), поданої акціонерним товариством "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК", слідує, що позивач в обґрунтування звернення посилався на незгоду з правовстановлюючими документами ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого у позивача акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" відсутні будь-які речові права, та передачею земельної ділянки в оренду ТОВ «БІЛКОВІ ІНГРЕДІЄНТИ ТА ТЕХНОЛОГІЇ», яке у свою чергу передало одну частину земельної ділянки в суборенду ТОВ «АСГО ІНТЕРНЕШИНАЛ», а також іншу частину земельної ділянки - в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «МІЛА ІНВЕСТ».

В той же час, вказані обставини самі по собі не є достатнім підтвердженням порушення прав скаржника акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК", у результаті прийняття рішення від 20.09.2019 індексний номер № 48776383, від 26.07.2020 індексний номер № 47957613 державним реєстратором.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідачем досліджено додані до скарги документи (виписки з реєстрів, копії договорів, технічний паспорт) та наведено належне обґрунтування не підтвердження акціонерним товариством "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" порушення його прав у контексті оцінки підстав та обставин, наведених у скарзі від 28.10.2020 року (вхід. № 31850-33-20 від 29.10.2020).

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018р. по справі №826/5575/17 вказав, що недотримання особою, яка подає скаргу, передбачених законом вимог щодо її оформлення, неподання доказів порушення внаслідок прийняття державним реєстратором рішень її прав, виключає можливість розгляду скарги по суті та є безумовною підставою для відмови у її задоволенні.

Суд не приймає до уваги посилання позивача в обґрунтування підстав для скасування наказу від 29.01.2021 року № 3402/7 на порушення відповідачем строку прийняття вказаного наказу, оскільки таке порушення не можуть слугувати самостійною підставою для його скасування.

В постанові від 23.04.2020 року по справі № 813/1790/18 Верховний Суд висловив правову позицію, відповідно до якої порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватися з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі). Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що наказ Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволенні скарги» від 29.01.2021 року № 3402/7 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з урахуванням та встановленням всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст. ст. 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 255, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" (вул Ковпака 17, м. Київ, 03150, ) до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м.Київ, 01001, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.