Справа № 500/4316/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4316/25

25 вересня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.05.2024 позивач звернувся до Відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням довідок про заробітну плату в зоні відчуження ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 13.07.2004 №188, отриману за 347 годин у період з 04.06.1987 по 06.07.1987 у сумі 1360,31 крб. та ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 09.06.2004 №189, отриману за 238 годин у період з 18.05.1988 по 20.06.1988 у сумі 448,70 крб. (надалі - Довідки).

Отримання довідок підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 30.05.2024 № 1900-0304-8/26778.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 у справі № 500/5072/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивача , із врахуванням довідок ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 13.07.2004 №188, від 09.06.2004 №189.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі №500/5072/24 відмовлено у задоволенні позовної заяви Позивача, у зв`язку з тим, що за результатами розгляду цієї заяви рішенням ГУ ПФ України в м.Києві № 33 від 15.05.2024р. відмовлено позивачу в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання (виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісії серії 12 ААГ № 238565, дата огляду 19.12.2022р.). Отже, заява позивача № 1725 від 09.05.2024р. разом із спірними довідками була розглянута пенсійним органом; за результатами такого розгляду за принципом екстериторіальності ГУ ПФ України в м.Києві прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач 28.05.2025 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Тернопільській області з метою перерахунку його пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату в зоні відчуження ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 13.07.2004 №188, отриману за 347 годин у період з 04.06.1987 по 06.07.1987 у сумі 1360,31 крб. та ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 09.06.2004 №189, отриману за 238 годин у період з 18.05.1988 по 20.06.1988 у сумі 448,70 крб.

Проте, Відповідач листом від 11.06.2025 №3957-3902/P-02/8-1900/25 відмовив у даному перерахунку, оскільки відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії Позивача.

Позивач вважає вказані дії незаконними та необґрунтованими, тим що суперечить положенням чинного законодавства, а тому його права підлягають захисту в судовому порядку, внаслідок чого подано цей позов до суду.

Ухвалою суду від 25.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 04.08.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Позивачем долучено довідки МСЕК про загальне захворювання, а не захворювання пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС.

Оскільки ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та визнаний особою з інвалідністю II групи загального захворювання, тому розрахунок заробітку для визначення розміру пенсії проводиться згідно статті 40 зазначеного Закону.

Одночасно зауважують, що довідки від 13.07.2004 №188 та від 09.06.2004 №189 не відповідають встановленій формі (додаток 5) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року справі № 500/5072/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, із врахуванням довідок про розмір заробітної плати ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 13.07.2004 №188 та від 09.06.2004 №189.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2025 року Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 в адміністративній справі № 500/5072/24 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову представника адвоката Воронкової Олени Ігорівни, діючої на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та у інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, на підставі представлених довідок, - відмовлено.

Враховуючи зазначене, у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

На підставі викладеного просила в задоволенні позову відмовити.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням довідок про заробітну плату в зоні відчуження ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 13.07.2004 №188, отриману за 347 годин у період з 04.06.1987 по 06.07.1987 у сумі 1360,31 крб. та ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 09.06.2004 №189, отриману за 238 годин у період з 18.05.1988 по 20.06.1988 у сумі 448,70 крб. (надалі - Довідки).

Отримавши довідки Відповідач не здійснив перерахунок пенсії Позивача з урахуванням Довідок, чим вчинив протиправну бездіяльність.

Отримання Довідок підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 30.05.2024 № 1900-0304-8/26778.

Враховуючи викладене, Позивач вважає, що твердження Відповідача про те, що для можливості розгляду питання про перерахунок пенсії Позивача необхідно здійснити перевірку достовірності видачі Довідок є лише намаганням затягнути процес перерахунку, або строк надання відповіді за результатом розгляду по суті заяви Позивача, оскільки необхідну перевірку Відповідачем вже було проведено. Також запит щодо перевірки первинної документації, на підставі якої було видано Довідки було направлено разом з відповіддю на адвокатський запит представника Позивача та навіть не при, або одразу після надання відповіді про результат розгляду заяви самому Позивачу, що знову таки свідчить про намагання Відповідача ухилитись від розгляду заяви Позивача по суті.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 у справі № 500/5072/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивача, із врахуванням довідок ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 13.07.2004 №188, від 09.06.2004 №189.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі №500/5072/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській обл. задоволено, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.10.2024р. в адміністративній справі № 500/5072/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову представника адвоката Воронкової Олени Ігорівни, діючої на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах Позивача, до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській обл. про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії на підставі представлених довідок, - відмовити.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі №500/5072/24 відмовлено у задоволенні позовної заяви Позивача, у зв`язку з тим, що за результатами розгляду цієї заяви рішенням ГУ ПФ України в м.Києві № 33 від 15.05.2024р. відмовлено позивачу в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання (виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісії серії 12 ААГ № 238565, дата огляду 19.12.2022р.). Отже, заява позивача № 1725 від 09.05.2024р. разом із спірними довідками була розглянута пенсійним органом; за результатами такого розгляду за принципом екстериторіальності ГУ ПФ України в м.Києві прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стосовно покликань представника позивача на бездіяльність відповідача ГУ ПФ України в Тернопільській обл. щодо непроведення перерахунку пенсії позивача за віком на підставі довідок ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142», то такі вважає помилковими, оскільки доказів відповідного звернення (відмінного від звернення № 1725 від 09.05.2024р.) щодо перерахунку пенсії під час судового розгляду не представлено.

У зв`язку з чим, Позивач 28.05.2025 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Тернопільській області з метою перерахунку його пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату в зоні відчуження ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 13.07.2004 №188, отриману за 347 годин у період з 04.06.1987 по 06.07.1987 у сумі 1360,31 крб. та ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 09.06.2004 №189, отриману за 238 годин у період з 18.05.1988 по 20.06.1988 у сумі 448,70 крб.

Проте, Відповідач листом від 11.06.2025 №3957-3902/P-02/8-1900/25 відмовив у даному перерахунку, оскільки відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії Позивача.

Не погодившись із незаконними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Статтею 50 Конституції України встановлено, що кожен громадянин має право на безпечне життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої шкоди.

Позивач працював у зоні відчуження на роботах по ліквідації наслідків ЧАЕС загалом 22 дні, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи, довідками про заробітну плату, одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 рр, копії яких додаються.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991.

Згідно з приписами частини третьої статті 55 Закону №796-ХІІ, призначення та виплата пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до статті 57 Закону №796-ХІІ, обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:

менше 12 місяців, - заробітна плата (дохід) визначається шляхом поділу загальної суми заробітної плати (доходу) за календарні місяці роботи на кількість зазначених місяців;

не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - заробітна плата (дохід) визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;

менше місяця, - заробітна плата (дохід) визначається за відповідний календарний місяць з додаванням до заробітної плати (доходу) на основній роботі.

Для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 цього Закону, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, особам, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Порядок визначення заробітної плати (доходу), у тому числі заробітної плати (доходу), передбаченої частиною четвертою цієї статті, для обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Необхідно підкреслити, що статтею 27 Закону України № 1058-IV закріплено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з приписами статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначені коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в України, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу).

З аналізу наведених положень законодавства вбачається наявність у застрахованої особи права обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлено загальним Законом №1058-IV або спеціальним, тобто Законом №796-XII.

Такий правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суд України у постанові від 07.07.2015 (справа № 21-727а15), постановах Верховного Суду від 25.09.2018 № 185/3101/17 (2-а/185/253/17), від 03.10.2019 в адміністративній справі № 676/5258/16-а.

Стосовно застосування спеціального законодавства при вирішенні питання про правомірність вимог Позивача про перерахунок його пенсії необхідно врахувати наступне.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 наголосив на недопустимості скасування окремих пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зазначивши, що «відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи є обов`язком держави. Одним із тяжких наслідків аварії на ЧАЕС стала втрата здоров`я громадянами. Законами України таких громадян віднесено до відповідних категорій, вони потребують відновлення втраченого здоров`я, постійної медичної допомоги та соціального захисту з боку держави».

У рішенні від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 Конституційний Суд України також звернув увагу на засадничий характер обов`язку держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у зв`язку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків. Такі гарантії, пільги та компенсації є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку. Пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України. Приписи статті 3 Конституції України, згідно з якими держава відповідає перед людиною за свою діяльність (частина друга), зобов`язують державу обґрунтовувати зміну законодавчого регулювання, зокрема, у питаннях обсягу пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019 міститься висновок, згідно з яким, аналіз положень, зокрема, статті 16 Конституції України дає підстави для висновку, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту; за Конституцією України посилений соціальний захист вказаних категорій осіб вимагає від держави виконання обов`язку визначати такий обсяг їх соціального забезпечення, який гарантуватиме їм гідні умови життя, а також повне відшкодування заподіяної шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені Законом України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ).

У відповідність до ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тисяч карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальний розмір пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами КМУ з відповідних питань.

Так, Постановою №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 1 Порядку № 1210 встановлено, що вказаний порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. ст. 54, 57 Закону №796-ХІІ. Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках. Ця норма кореспондується з нормою викладеною в ст.54 Закону №796-ХІІ.

При цьому, згідно п.п. 4 п. 3 даного Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної -лати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Таким чином, норми Порядку №1210 дублюють норми Закону №796-ХІІ в цьому питанні.

Стосовно ж твердження Відповідача про необхідність проведення перевірки достовірності виданих Довідок, у той час як така перевірка вже була, проведена вважаю протиправним та спрямованим та затягування процесу перерахунку пенсії Позивача.

Крім того, будь-які неточності в документах не можуть бути підставою для відмови Позивачу у перерахунку пенсії.

Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав Позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за Законом №796-ХІІ, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань виплати йому пенсії.

Таку позицію підтримав Верховний Суд при ухваленні постанов від 21.02.2018 у справі №687/975/17 та від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду від 25.01.2022 у справі № 640/27809/20, ухваленим за результатом розгляду спору між цими ж сторонами встановлено, що сукупність викладених вище правових норм дозволяє дійти висновку, що первинні документи, які підтверджують період роботи в зоні відчуження із зазначенням населених пунктів та кількості робочих годин щоденно в зоні відчуження (наприклад табель обліку робочого часу, шляховий лист, особові рахунки з розшифровкою кодів виплат того часу) є обов`язковою підставою при нарахуванні заробітку за виконання роботи в зоні відчуження та відповідно призначенні пенсії.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, особи, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС, але з вини організації в складі якої особа виконувала роботу в зоні відчуження, не було збережено первинні документи, які підтверджують період роботи в зоні відчуження, мають право на призначення/перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

При цьому на працівника, не можна покладати відповідальність за відсутність на підприємстві в складі якого особа виконувала роботу в зоні відчуження, первинних документів, які підтверджують період роботи в зоні відчуження. Відсутність первинних документів не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо призначення/перерахунку пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі ст. 54 Закону № 796-ХІІ.

Отже, відсутність первинних документів, зокрема табелю обліку робочого часу, не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 роках. Відповідальність за відсутність первинних документів докладається на власника підприємства, а не працівника (пенсіонера).

Таким чином, дії Відповідача, які полягають у нездійсненні перерахунку пенсії Позивачу із врахуванням довідок ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 13.07.2004 №188, від 09.06.2004 №189 є протиправними.

Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов`язань, виходячи з положень проголошеного у ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно Рішення від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Отже, механізм нарахування соціальних виплат повинен відповідати критеріям пропорційності рівності та справедливості і є конституційно допустимим до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Судом зауважено, що нарахування та виплата пенсії у належному розмірі є однією з гарантій соціального захисту пенсіонерів, а також достойного рівня життя.

У свою чергу, невиплата пенсії у повному-належному обсязі призводить до порушення майнових прав Позивача.

Пунктом 4 частини першої статті 5 КАС України передбачено, що кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, дії Відповідача, які полягають у нездійсненні перерахунку пенсії Позивачу, із врахуванням довідок ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 13.07.2004 №188, від 09.06.2004 №189 є протиправними.

Пунктом 4 частини першої статті 5 КАС України передбачено, що кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому суд зазначає, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод Позивача. Отже, застосування судами зазначеного способу захисту права неможливо вважати втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 823/795/17 (№ К/9901/2159/17).

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, що полягають у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , із врахуванням довідок ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 13.07.2004 №188, від 09.06.2004 №189.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , із врахуванням довідок ВАТ «Чортківське автотранспортне підприємство 16142» від 13.07.2004 №188, від 09.06.2004 №189, починаючи з 28.05.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.