Справа № 420/13380/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання відповіді на запит,

встановив:

30.04.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність державного виконавця Білоусова Олександра Володимировича Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не надання відповіді на заяву про винесення штрафу за невиконання рішення суду від 11.02.2025 року ОСОБА_1 в рамках ВП 76950439 (яке було відправлено на електрону пошту ДВС) противоправною;

- зобов`язати державного виконавця Білоусова Олександра Володимировича Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати відповідь на заяву про винесення штрафу за невиконання рішення суду від 11.02.2025 року ОСОБА_1 в рамках ВП 76950439 з урахуванням висновків суду.

21.05.2025 року ухвалою Одеського ОАС адміністративний позов повернуто.

13.08.2025 року постановою П`ятого ААС справу направлено до Оденського ОАС для продовження розгляду.

08.09.2025 року прийнято адміністративну справу до провадження Одеським окружним адміністративним судом у складі головуючого судді Попова В.Ф. та відкрито провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що подав до відповідача заяву про накладення штрафу за невиконання рішення суду, на яку жодні дії зі сторони державного виконавця не вчинені, відповіді на вказану заяву не отримав. Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною звернувся до суд з цим позовом.

Відповідач подав відзив, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що зазначена заява розглянута державним виконавцем, який безпосередньо здійснює виконавче провадження та 18.02.2025 за вихідним номером 24458 надано заявнику попередню відповідь простою кореспонденцією.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Судом встановлено наступне.

11.02.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив скласти акт щодо не виконання рішення суду у справі № 420/25043/24 зі сторони боржника та винести постанову про щодо накладення штрафу на боржника у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановити новий строк виконання, рішення суду у термін що не може перевищувати 10 днів. Направити ці постанови сторонам виконавчого провадження у відповідності до ч.2 ст. 28 закону України Про виконавче провадження.

18.02.2025 року відповідач склав лист за №24458 на адресу позивача, в якому зазначив, що його заява прийнята до уваги та обов`язково буде врахована при здійсненні виконавчих дій у виконавчому провадженні 76950439.

Дослідивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, оцінивши надані докази та приписи діючого законодавства суд приходить до наступних висновків.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404 VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема засад забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (частина перша статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Судом встановлено, що заява позивача 11.02.2025 року фактично залишилась нерозглянутою, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять жодного доказу щодо направлення, чи ознайомлення позивача з відповіддю на неї №24458 від 18.02.2025 року на яку посилається відповідач.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність, оскільки не надав доказів того, що заява позивача розглянута та він повідомлений про її розгляд, чим порушено приписи статті 2, 13, 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Cудовий збір розподілу не підлягає, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 11.02.2025 року у виконавчому провадженні №ВП 76950439.

Зобов`язати Приморський відділ Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати відповідь на заяву ОСОБА_1 від 11.02.2025 у виконавчому провадженні №ВП 76950439.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.