Справа № 320/40421/24
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Ганечко О.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про відмову у виплаті допомоги на поховання після смерті ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області оформити та виплатити допомогу на поховання після смерті ОСОБА_2 .

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено у виплаті допомоги на поховання померлої матері - пенсіонера ОСОБА_2 , з підстав невідповідності літери у прізвищі померлої.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 09 травня 2025 року позовні вимоги - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про відмову у виплаті допомоги на поховання після смерті ОСОБА_2 ;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області оформити та виплатити допомогу ОСОБА_1 на поховання після смерті ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у зв`язку з невідповідністю літери прізвища померлої у витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян для отримання допомоги на поховання та свідоцтві про смерть, наявні підстави для відмови у виплаті допомоги на поховання після смерті.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що позивач має прао на отримання допомоги на поховання його матері, що свідчить про протиправність рішення про відмову у виплаті допомоги на поховання.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 прийнято до провадження дану справу та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження з 19 серпня 2025 року.

У силу вимог частини першої статті 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був сином ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_1 .

У відповідності до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 30.05.2024, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 померла у віці 77 років, про що 30.05.2024 складено відповідний актовий запис №95.

Як наслідок, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про виплату допомоги на поховання його матері ОСОБА_2 .

Рішенням від 03.06.2024 №0800-0501-9/46756 Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області відмовило позивачу у виплаті допомоги на поховання його матері, у зв`язку з невідповідністю літери прізвища померлої у Витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян для отримання допомоги на поховання та свідоцтва про смерті.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач має право на отримання допомоги на поховання його матері ОСОБА_2 , тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Заорізькій області про відмову у виплаті допомоги на поховання на померлої ОСОБА_2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

Відповідно до частини першої ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Аналогічні положення закріплені в частині четвертій статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII), відповідно до якої у разі смерті пенсіонера його сім`ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

У відповідності до пункту 5.1 розділу V постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 7), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008 №1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.07.2008 за №691/15382) або довідку про смерть пенсіонера.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що чинним законодавством передбачено умови та порядок виплати допомоги на поховання у разі смерті особи.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про виплату допомоги на поховання його матері ОСОБА_2 .

Однак, рішенням від 03.06.2024 №0800-0501-9/46756 Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області відмовило позивачу у виплаті допомоги на поховання його матері, у зв`язку з невідповідністю літери у прізвищі померлої.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 30.05.2024, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , померла у віці 77 років, про що 30.05.2024 складено відповідний актовий запис №95.

Вказана інформація була внесена у відповідний реєстр про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №9 від 21.03.2024, щодо померлої ОСОБА_3 .

При цьому, з огляду на ухвалу Святошинського районного суду міста Києві від 09.04.2024 у справі №759/2845/24, щодо виправлення описки у прізвищі особи, відносно якої встановлено факт смерті, було внесено відповідні зміни щодо померлої: ОСОБА_4 змінено на Олєшко, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №9.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на отримання допомоги на поховання його матері ОСОБА_2 , тому рішення про відмову у виплаті такої допомоги є протиправним.

Як наслідок, наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області оформити та виплатити допомогу ОСОБА_1 на поховання після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко