Справа № 320/63120/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Штульман І.В.

суддів: Кобаля М.І.,

Мельничука В.П.,

при секретарі судового засідання Красновій О.Р.,

за участю: Шелушина Д.І., - представника позивача; Бєжанової М.А., - представника відповідача, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЯМБДА" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

31 грудня 2024 року в Київський окружний адміністративний суд звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "ЛЯМБДА" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС (далі ГУ ДПС) у м. Києві про:

- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у м. Києві від 20 листопада 2024 року №713/26-15-04-16-12 про виключення ТОВ "ЛЯМБДА" з Реєстру платників єдиного податку;

- зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві поновити реєстрацію ТОВ "ЛЯМБДА" в Реєстрі платників єдиного податку, як платника єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5 відсотків з 01 жовтня 2024 року шляхом включення до реєстру платників єдиного податку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

31 січня 2025 року до Київського окружного адміністративного суду від ТОВ "ЛЯМБДА" (далі заявник) надійшла заява про забезпечення позову, до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі №320/63120/24, шляхом зупинення дії рішення ГУ ДПС у м. Києві №713/26-15-04-16-12 від 20 листопада 2024 року про виключення ТОВ "ЛЯМБДА" з Реєстру платників єдиного податку до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року, з урахуванням ухвали від 25 березня 2025 року про виправлення описки, заяву ТОВ "ЛЯМБДА" задоволено. Вжито заходів забезпечення адміністративного позову. До набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/63120/24: зупинено дію Рішення ГУ ДПС у м. Києві від 20 листопада 2024 року №713/26-15-04-16-12 про виключення ТОВ "ЛЯМБДА" з Реєстру платників єдиного податку з 01 жовтня 2024 року.

Задовольняючи заяву ТОВ "ЛЯМБДА", суд першої інстанції виходив з того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про виключення ТОВ "ЛЯМБДА" з Реєстру платників єдиного податку, заподіяна позивачу шкода, внаслідок зупинення його господарської діяльності, призведе до значних збитків і для відновлення господарської діяльності потрібно буде докладати значних зусиль, до того ж відновлення ділових відносин та нормалізація ведення господарської діяльності потребуватиме додаткових витрат з боку позивача.

Не погоджуючись з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року про забезпечення позову, ГУ ДПС у м. Києві (надалі апелянт) звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ "ЛЯМБДА" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити повністю. Апелянт зазначає, що позов не може бути забезпечений таким способом, який фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті. Також, апелянт зазначає, що ТОВ ЛЯМБДА не наведено достатніх мотивів, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в подальшому виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, так само не наведено очевидних ознак протиправності спірного рішення. Відтак, на думку представника ГУ ДПС у м. Києві, застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову є такими, що суперечать приписам частини другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні представник позивача, заперечував проти апеляційної скарги у повному обсязі з підстав, викладених у письмову відзиві на апеляційну скаргу та в поданих до суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях з посиланням на практику Верховного Суду за 2025 рік, вважаючи, що ухвала Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року про забезпечення позову прийнята у відповідності до вимог законодавства.

В судовому засіданні представник Головного управління ДПС у м. Києві підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 04 лютого 2025 року про забезпечення позову, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до наступного.

Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спірних правовідносин є Рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 20 листопада 2024 року №713/26-15-04-16-12 про виключення ТОВ "ЛЯМБДА" з Реєстру платників єдиного податку з 01 жовтня 2024 року.

Правові засади, на підставі яких здійснене відповідне анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи, визначаються положеннями Податкового кодексу (далі ПК) України.

Відповідно до пункту 299.11 статті 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

За змістом пункту 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, зокрема, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми (абзац п`ятий підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України).

Отже, анулювання реєстрації платником єдиного податку третьої групи відбувається за чітко визначених та передбачених ПК України підстав й може бути реалізоване шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

З огляду за спірні в справі правовідносини, для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза ускладнення виконання рішення суду чи ефективного захисту такого права дійсно існує. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору, а позивачем мають бути обґрунтовані підстави, за якими він вважає, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції зроблено висновок, і це є правильним, що прийняття рішення про виключення товариства з реєстру платників єдиного податку третьої групи за ставкою 5% має наслідком зміну системи оподаткування, формату розрахункового документа, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача у вигляді зупинення господарської діяльності позивача, до ухвалення рішення суду у даній справі.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення істотно ускладнює ефективний захист прав та інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень у сфері господарської діяльності, а саме: право здійснювати самостійно без обмежень господарську діяльність, оскільки анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи за ставкою 5% призводить до негативних наслідків для позивача, зокрема, до неможливості здійснення господарської діяльності, можливого розірвання ділових відносин з контрагентами, вивільнення працівників, покладення додаткового обов`язку на позивача щодо подання документів та погіршення ділової репутації, утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності та у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів позивача, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а забезпечення позову на час судового розгляду справи відновить право позивача на здійснення господарської діяльності, дасть можливість останньому до остаточного вирішення даного спору реалізовувати своє право на здійснення господарської діяльності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25 жовтня 2023 року у справі №160/11784/23, правовідносини в якій є подібними правовідносинам в цій справі.

Так, при анулюванні реєстрації платником єдиного податку позивачу буде змінено систему оподаткування, що зумовить покладення на нього додаткового податкового навантаження у вигляді ставки податку на прибуток.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги посилання позивача на те, що не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в даному випадку може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та матиме наслідком заподіяння також шкоди правам, свободам та інтересам третіх осіб.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та вжиття таких заходів спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що в цьому випадку застосування заходів забезпечення позову носить тимчасовий характер та не є вирішенням спірних правовідносин чи наданням будь-якої попередньої оцінки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Правомірність вжиття судами заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховного Суду, який у постановах від 04 лютого 2025 року у справі №280/8758/24, від 06 березня 2025 року у справі №420/25688/24, від 22 травня 2025 року у справі №320/61562/24, від 02 липня 2025 року у справі №380/23580/24, від 22 липня 2025 року у справі №380/22351/24, від 23 липня 2025 року у справі №280/8706/24, від 28 липня 2025 року у справі №480/816/25, від 08 серпня 2025 року у справі №520/6648/25, від 21 серпня 2025 року у справі №480/1450/25 дійшов висновків, аналогічних до викладених колегією суддів у справі, що розглядається.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду наголошує, що інститут забезпечення адміністративного позову є складним та специфічним інструментом, призначення якого полягає у створенні можливості реального й ефективного захисту прав, свобод і законних інтересів, зокрема фізичних та юридичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, що реалізується в залежності від індивідуальних фактичних обставин конкретної справи, що й зумовлюють різні висновки щодо наявності підстав для його застосування.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що висновки в цій справі сформовані виходячи індивідуальних особливостях фактичних обставин саме цієї конкретної справи.

З огляду на вищевикладені обставини справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що заява ТОВ ЛЯМБДА про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві про виключення ТОВ ЛЯМБДА з Реєстру платників єдиного податку від 20 листопада 2024 року №713/26-15-04-16-12, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, є обґрунтованою та такою, що підлягала задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року про забезпечення позову ухвалена з додержанням норм права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЯМБДА" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

В.П. Мельничук