Справа № 340/8053/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 340/8053/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Сафронової С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року в адміністративній справі №340/8053/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту "є" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оформлену листом від 04.11.2024 №9443-9536/А-02/8-1100/24;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , періоди роботи: з 20.08.1987 по 31.08.1994 на посаді викладача по класу скрипки у Новомиргородській дитячій музичній школі, з 01.09.1994 по 31.12.2020 на посаді викладача по класу скрипки у Новомиргородській дитячій школі мистецтв, з 01.01.2021 по 06.07.2024 на посаді викладача по класу скрипки в Новомиргородській мистецькій школі сектору культури, туризму та культурної спадщини Новомиргородської міської ради згідно з п. "є" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено. Суд:

- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту "є" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років, передбаченої п. "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII періоди роботи з 20.08.1987 по 31.08.1994 на посаді викладача по класу скрипки у Новомиргородській дитячій музичній школі, з 01.09.1994 по 31.12.2020 на посаді викладача по класу скрипки у Новомиргородській дитячій школі мистецтв, з 01.01.2021 по 06.07.2024 року на посаді викладача по класу скрипки в Новомиргородській мистецькій школі Новомиргородської міської ради;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не є суб`єктом прийняття рішення про призначення пенсії, оскільки рішення про призначення пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Посада викладача по класу скрипки, яку займає позивач, починаючи з 20.08.1978 і по теперішній час, Переліком №909 не передбачена. Отже, зазначений період роботи не підлягає зарахуванню до стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки заклади культури і туризму не передбачені Переліком №909. З огляду на зазначене, апелянт вважає, що на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058 (60 років), позивач не мала необхідних 30 років страхового стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Відповідно право на призначення грошової допомоги на умовах п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058 у ОСОБА_1 відсутнє.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та 06.07.2024 їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV з урахуванням страхового стажу 44 роки 5 місяців 1 день.

Пенсію позивачу призначено згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.07.2024 №36.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 та з урахуванням довідки від 08.07.2024 №17, позивач працювала:

- з 20.08.1987 по 31.08.1994 на посаді викладача по класу скрипки Новомиргородської дитячої музичної школи;

-з 01.09.1994 по 31.12.2021 - на посаді викладача по класу скрипки Новомиргородської дитячої школи мистецтв;

-з 01.01.2021 по день звернення до суду - на посаді викладача по класу скрипки Новомиргородської мистецької школи.

Листом №9443-9536/А-02/8-1100/24 від 04.11.2024 на звернення ОСОБА_1 відповідач відмовив у виплаті грошової допомоги згідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідних 30 років страхового стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки період роботи позивача з 20.08.1987 по даний час на посаді викладача по класу скрипки у Новомиргородській мистецькій школі сектору культури, туризму та культурної спадщини Новомиргородської міської ради не підлягає зарахуванню до стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо нарахування та виплати їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у відповідності до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на день призначення пенсії за віком, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що посада викладача школи мистецтв належить до педагогічних працівників позашкільного навчального закладу, тобто працівників освіти, відтак згаданий період роботи підлягає зарахуванню до спеціального педагогічного стажу, необхідного для призначення їй допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV. Зважаючи на досягнення позивачем віку 60 років, призначення їй пенсії за віком вперше, а також наявність спеціального стажу роботи у закладах освіти тривалістю понад 30 років, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оформленій листом від 04.11.2024 №9443-9536/А-02/8-1100/24. З огляду на наведене, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Синтаксичний аналіз пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, дає підстави для висновку, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. При цьому законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

За змістом вказаної норми отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 328/1619/17(2-а/328/80/17) зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування будь-якого іншого виду пенсії.

У постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 522/5056/16-а Верховний Суд також зазначив, що для отримання грошової допомоги, при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, мають бути дотримані такі вимоги: особа має досягнути пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема частиною 1 ст. 26 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років; на день досягнення пенсійного віку особа мала працювати в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мати страховий стаж, зокрема для чоловіків - 35 років, на таких посадах; особа до цього не отримувала будь-яку пенсію.

Верховний Суд у постанові від 02.03.2020 № 175/4084/16-а(2-а/175/86/16) за змістом наведених норм законодавства доходить до висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з: 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах; 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії. Водночас, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, як помилково вважали суди попередніх інстанцій, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Слід зазначити і про те, що законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Верховний Суд у постанові від 02.03.2020 № 175/4084/16-а(2-а/175/86/16) зазначає, що отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

У постанові від 15.06.2022 по справі №200/854/19-а, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що суть зазначеної грошової допомоги полягає в додатковій гарантії для працівників, які працювали в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Наявність такої гарантії спонукає осіб працювати саме в установах державної або комунальної форми власності і набувати необхідний стаж у зазначених установах. При цьому, зміст норми 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV дозволяє стверджувати, що у разі, якщо на день досягнення пенсійного віку особа не має відповідного спеціального стажу (для жінок 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин), то така особа може «відтермінувати» реалізацію свого права виходу на пенсію задля набуття спеціального стажу, необхідного для отримання грошової допомоги. Таке тлумачення зазначеної норми є цілком логічним. Особа продовжує працювати в установах державної або комунальної форми власності та погоджується отримувати пенсію з більш пізнього віку, а держава, в свою чергу, заохочує таких осіб додатковою соціальною гарантією.

Колегія суддів зазначила, що норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом на день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.

За даними, що містяться в паспорті громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку 60 років, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у сукупності з наявністю страхового стажу 30 років, є умовою призначення пенсії за віком.

Відповідно до інформації про страховий стаж, що міститься в трудовій книжці серії НОМЕР_2 та з урахуванням довідки від 08.07.2024 №17, позивач працювала:

- з 20.08.1987 по 31.08.1994 на посаді викладача по класу скрипки Новомиргородської дитячої музичної школи;

-з 01.09.1994 по 31.12.2021 - на посаді викладача по класу скрипки Новомиргородської дитячої школи мистецтв;

-з 01.01.2021 по день звернення до суду - на посаді викладача по класу скрипки Новомиргородської мистецької школи.

Пенсію позивачу призначено згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.07.2024 №36.

Після призначення пенсії позивач звернулась до територіального органу пенсійного фонду, в якому перебуває на обліку - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем відмовлено у виплаті грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідних 30 років страхового стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки період роботи позивача з 20.08.1987 по даний час на посаді викладача по класу скрипки у Новомиргородській мистецькій школі сектору культури, туризму та культурної спадщини Новомиргородської міської ради не підлягає зарахуванню до стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача позашкільного навчального закладу, включена до переліку посад педагогічних працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04.11.1993 №909 передбачено, що до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, належать музичні і художні школи, а до посад у вказаних закладах і установах освіти "викладач".

Окрім цього, суд наголошує на тому, що відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» від 14.06.2000 №963, посада викладач відноситься як до посад педагогічних працівників, так і до посад науково-педагогічних працівників закладів вищої освіти.

Таким чином, період роботи в навчальному закладі з 20.08.1987 по день звернення до суду на посаді викладача по класу скрипки у Новомиргородській мистецькій школі сектору культури, туризму та культурної спадщини Новомиргородської міської ради підтверджує вислугу років на посадах працівників освіти для призначення пенсії відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Окрім цього, період роботи в навчальному закладі з з 20.08.1987 по 31.08.1994 на посаді викладача по класу скрипки у Новомиргородській дитячій музичній школі, з 01.09.1994 по 31.12.2020 на посаді викладача по класу скрипки у Новомиргородській дитячій школі мистецтв, з 01.01.2021 по 06.07.2024 на посаді викладача по класу скрипки в Новомиргородській мистецькій школі сектору культури, туризму та культурної спадщини Новомиргородської міської ради араховується до стажу роботи, що дає право на призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 частини 1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV.

Пункти "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначають окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років. Зокрема право на пенсію за вислугу років мають: «е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України…»

Вказані посади, на яких працювала позивачка, передбачені переліком посад, робота на яких дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема «Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі Перелік №909).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що освітні заклади, в яких працювала позивач, відносяться до освітніх закладів, визначених у Переліку №909.

Згідно з положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року за №1788-ХІІ (надалі- Закон №1788- XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку №22-1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Поряд з цим, ГУ ПФУ в Кіровоградській області жодних зауважень щодо записів трудової книжки тощо не зазначає. Відповідачем не заперечується зайнятість позивача у спірний період на посадах, передбачених відповідним Переліком та віднесених до категорії працівники освіти.

Відтак, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту "є" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є протиправними.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років, передбаченої п. "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII періоди роботи з 20.08.1987 по 31.08.1994 на посаді викладача по класу скрипки у Новомиргородській дитячій музичній школі, з 01.09.1994 по 31.12.2020 на посаді викладача по класу скрипки у Новомиргородській дитячій школі мистецтв, з 01.01.2021 по 06.07.2024 року на посаді викладача по класу скрипки в Новомиргородській мистецькій школі Новомиргородської міської ради.

Водночас, враховуючи той факт, що в листі №9443-9536/А-02/8-1100/24 від 04.11.2024 відповідачем не розглянуто питання призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а лише надано правову оцінку наявності спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, є передчасним висновок суду про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Оскільки відповідачем не розглянуто питання призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахування стажу роботу, зарахованого судом в цій справі, колегія суддів вважає, що належним захистом прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням зарахованих періодів роботи цим судом рішенням.

Стосовно доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визначення неналежного відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - постанова № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі постанови № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Положеннями пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Пенсію позивачу призначено згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.07.2024 №36.

Позивач не заявлено вимог або обґрунтувань позовних вимог, пов`язаних з незгодою прийняття рішення від 17.07.2024 №36.

Позивач окремою заявою від заяви про призначення пенсії звернулась до територіального органу пенсійного фонду, в якому перебуває на обліку, щодо призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відмову у виплаті грошової допомоги позивачу надано саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що становить предмет спору, а відтак вказаний орган є належним відповідачем у справі.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає передчасними висновки суду першої інстанції про зобов`язання відповідача виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог із зобов`язанням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням зарахованих періодів роботи судовим рішенням у цій справі.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року в адміністративній справі №340/8053/24 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року в адміністративній справі №340/8053/24 скасувати в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У вказаній частині позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням зарахованих періодів роботи судовим рішенням у цій справі.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року в адміністративній справі №340/8053/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Сафронова