Справа № 717/2229/25
Суддя: Кудиба З. І.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №717/2229/25
Номер провадження 2-а/717/74/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Кудиби З. І.

за участі секретаря судового засідання: Житарюк А. С.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2025 року адвокат Ватаманюк Юрій Миколайович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить:

-визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 № 2499 від 07 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП;

-закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_3 копії всіх матеріалів адміністративної справи, за якими позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

29 вересня 2025 року відповідач подав відзив на позов, у якому просив відмовити в його задоволенні.

Того ж дня відповідач долучив до матеріалів адміністративної справи копії документів, що стосуються притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Зі змісту позову вбачається, що копію оскаржуваної постанови №2499 від 07 серпня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 не отримав у день її складання, оскільки на той час перебував на військовій службі у складі Збройних Сил України. Лише 29 серпня 2025 року батьки позивача отримали постанову у відділенні АТ «Укрпошта» в с. Гвіздівці, про що відміток зроблено не було. При цьому підтверджується, що поштове відправлення було здійснено не 07.08.2025 року, а пізніше 18.08.2025 року, що підтверджується повідомленням «Укрпошти» від 18.08.2025 №7161.

У самій постанові у графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» відсутній підпис ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що розгляд справи відносно нього фактично не проводився, оскільки він не був присутній на засіданні, а про необхідність сплати штрафу йому лише повідомили, зазначивши, що без цього відстрочка від призову не буде надана. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 29 серпня 2025 року.

Відповідач у відзиві на позов заперечив проти його задоволення, посилаючись на те, що в умовах дії воєнного стану та загальної мобілізації громадяни України зобов`язані з`являтися за викликом територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки та місце, зазначені в повістках. ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про оборону України», а також Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024.

У зв`язку з цим відповідач вважає, що позивач своїми протиправними діями допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що в умовах особливого періоду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

Відповідно до протоколу № 2499 від 07 серпня 2025 року, складеного уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянину ОСОБА_1 було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З проставленої оператором Укрпошти відмітки про відсутність громадянина ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п. 41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, особливий період, був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на вказаний у повістці час та дату не з`явився та не повідомив про поважність причин своєї неявки.

Своїми протиправними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.

Згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення №2499 від 07 серпня 2025 року, винесеною т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн.

Відповідач у відзиві на позов громадянина ОСОБА_1 заперечує проти його вимог та зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення №2499 від 07 серпня 2025 року вказано нібито надіслання позивачу повістки засобами поштового зв`язку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, як встановлено, позивач на момент складання постанови перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 27 липня 2025 року.

Відповідно, направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 було неможливим, а складання протоколу, розгляд справи та винесення постанови про адміністративне правопорушення проведено без участі особи, яка проходила службу, що суперечить вимогам ст. 252 КУпАП та порушує право ОСОБА_1 на належне повідомлення.

У постанові № 2499 від 07 серпня 2025 року відсутні відомості про дату надсилання повістки, конкретний час явки та її мету (для уточнення даних, проходження медичного огляду чи направлення до військової частини). Це свідчить про те, що уповноважені особи ІНФОРМАЦІЯ_3 не перевірили фактичне місце перебування ОСОБА_1 і винесли завідомо неправомірне рішення, що порушує його конституційні права та положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ч. 13 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає:

-підготовку громадян до військової служби;

-взяття громадян на військовий облік;

-прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби;

-виконання військового обов`язку в запасі;

-проходження служби у військовому резерві;

-дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

-уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг, електронний кабінет призовника або територіальний центр комплектування та соціальної підтримки;

-прибувати за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку або призову на військову службу, а також на навчальні та спеціальні збори;

-проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії;

-проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з п. 2 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти зобов`язані прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках), для взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку або призову на військову службу, а також на навчальні та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

У відповідності до вимог абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначене у ній місце та строк.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1.у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, включно з відеозаписом доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2.у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

-день отримання поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення або день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, повідомленою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення облікових даних;

-день проставлення відмітки про відмову отримати поштове відправлення або відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) тягне за собою накладення штрафу на громадян від 1000 до 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від 2000 до 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про псування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. 210, 210-1, 211, крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення мають право керівники відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).

Крім того, відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані можуть встановлюватися за допомогою письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, за винятком випадків, передбачених ст. 78 цього Кодексу. Частина друга ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доведення правомірності свого рішення, дії або бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази у справі за власним внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають попередньо встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як усім зібраним у справі доказам, так і кожному доказу або групі однотипних доказів, мотивуючи врахування або відхилення кожного з них.

Також, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин і умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням та виховання громадян у дусі додержання законів Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган або посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані можуть встановлюватися за допомогою показань технічних приладів і засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, або засобів фото- та кінозйомки, відеозапису, які використовуються для контролю за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки та інших законних вимог.

Докази повинні бути належними та допустимими. Допустимими є докази, зібрані відповідно до закону, а належними якщо вони містять інформацію, що має значення для предмету доказування.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган або посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний встановити:

-чи було вчинено адміністративне правопорушення;

-чи винна дана особа у його вчиненні;

-чи підлягає особа адміністративній відповідальності;

-наявність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність;

-чи заподіяно майнову шкоду;

-чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу;

-а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, оцінивши та дослідивши докази у їх сукупності, приходить до переконання, що порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був порушений.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не було належним чином вручено повістку про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а на момент складання протоколу та винесення постанови він перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадянин зобов`язаний з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки лише у випадку належного отримання повістки.

Враховуючи, що ОСОБА_1 неможливо було з`явитися за повісткою через його перебування на військовій службі, повістка та розгляд справи були оформлені з порушенням встановленого законом порядку, що робить постанову неправомірною.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В матеріалах справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 не отримав належного повідомлення про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. На момент складання протоколу та винесення постанови ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що виключає можливість його явки за повісткою.

З огляду на викладене, повістка та розгляд справи були оформлені з порушенням встановленого порядку, що робить постанову неправомірною. Відповідно, вимоги ОСОБА_1 щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15 березня 2009 року, рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою повинні вручатися особисто адресату. У разі відсутності адресата працівник поштового відділення зобовязаний інформувати його за наявним номером телефону та/або залишити повідомлення про надходження рекомендованого листа. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`являється для отримання листа, працівник поштового відділення робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", засвідчену його підписом і відбитком поштового пристрою, та не пізніше наступного робочого дня повертає лист відправнику.

У випадку ОСОБА_1 відповідач не перевірив належним чином дату надходження повістки до поштового відділення та дотримання поштовим оператором встановленого порядку її вручення та повернення. Крім того, на поштовому конверті відсутній номер мобільного телефону позивача, що унеможливлює його належне повідомлення про очікування на нього поштового відправлення з повісткою. Внаслідок цього порушення встановленого порядку вручення повістки, ОСОБА_1 було необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вказане свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 не міг знати про направлення йому повістки з вимогою прибути у зазначений строк до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Ця обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

З інших наданих доказів також не встановлено умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема за неявку на виклик до відповідача. Крім того, позивачем ОСОБА_1 вчасно оновлено свої облікові дані, що підтверджує належне виконання ним обов`язків щодо військового обліку.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1.залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2.скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3.скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4.змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наведене є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №?2499 від 7 серпня 2025 року, винесеної тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 , та закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Судові витрати слід розподілити у відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 2499 від 07 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, провадження у справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 2 жовтня 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код відсутній.

Суддя Кудиба З. І.