Справа № 140/3166/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/3166/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (далі НОМЕР_1 прикордонний загін, відповідач) про визнання протиправними дій, які полягають у невключені до складу місячного грошового забезпечення винагороди за участь в антитерористичній операції/операції об`єднаних сил (АТО/ООС) при нарахуванні та виплаті грошової допомоги на оздоровлення у жовтні 2017 року, підйомної допомоги у жовтні 2017 року та грошової допомоги на оздоровлення у квітні 2018 року; зобов`язання здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у жовтні 2017 року, підйомної допомоги у жовтні 2017 року та грошової допомоги на оздоровлення у квітні 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення грошової винагороди за участь в АТО/ООС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період вересня 2017 року по вересень 2018 року проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у НОМЕР_1 прикордонному загоні. Під час проходження військової служби нарахування та виплата грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги здійснювалося відповідачем без врахування у складі грошового забезпечення винагороди за участь в АТО/ООС. На переконання позивача, оскільки він отримував додаткову грошову винагороду за участь в АТО/ООС щомісячно і вона входила до складу грошового забезпечення, що свідчить про її системний характер, відповідно, вказана складова повинна включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги. З огляду на вказане позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю. В обґрунтування цієї позиції вказав, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у період з 06 вересня 2017 року по 10 вересня 2018 року. Зазначив, що додаткова винагорода за участь в АТО/ООС не включається до складу місячного грошового забезпечення, оскільки не носить постійного характеру, а виплачується лише при настанні певних обставин (а.с.18-23).

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Не є спірною та обставина, що позивач ОСОБА_1 у період з вересня 2017 року по вересень 2018 року проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 05 березня 2018 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 06 січня 2025 року №8-ОС головного сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас (а.с.7). Із витягу з наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 09 січня 2025 року №22-ОС слідує, що ОСОБА_1 з 09 січня 2025 року виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення (а.с.8).

Листом від 22 березня 2025 року №09/4080-25-Вх/647 (а.с. 6), відповідач, у відповідь на адвокатський запит представника позивача, направив особисті картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2017-2018 роки (а.с. 10-11).

З архівних відомостей з січня 2017 року по грудень 2017 року та з січня 2018 року по грудень 2018 року вбачається, що у період з жовтня по жовтень 2017 року та з січня 2018 по жовтень 2018 року позивачу нараховувалась та виплачувалась грошова винагорода за участь в АТО/ООС; грошову допомогу на оздоровлення виплачено у жовтні 2017 року у сумі 4850,75 грн, у квітні 2018 року у сумі 8046,60 грн; підйомну допомогу у жовтні 2017 року у сумі 4850,75 грн (а.с.10 зворот-11 зворот).

Не погоджуючись із діями відповідача щодо невключення до складу місячного грошового забезпечення винагороди за участь в АТО/ООС при нарахуванні та виплаті підйомної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення за 2017-2018 роки, позивач звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Статтями 6 Закону України від 03 квітня 2003 року №661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі Закон №661-IV) встановлено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Статтею 25 Закону №661-IV передбачено, що держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», інших актів законодавства.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Пунктом 3 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ визначено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

З системного аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що розміри підйомної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення розраховуються, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення військовослужбовця.

Вказаного висновку відповідач не заперечує.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Постанова №7014) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року №18 «Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» (Постанова №18) постановлено, що за час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується винагорода в порядку, визначеному керівниками відповідних державних органів.

Порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в антитерористичній операції (далі АТО), інших заходах в умовах особливого періоду визначає Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 березня 2016 року №188 (далі Інструкція №188).

Відповідно до пункту 3 розділу І «Загальні положення» вказаної Інструкції №188 винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем проходження служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів начальників вищого рівня.

Як встановлено судом з матеріалів справи позивач протягом періоду проходження служби у відповідача отримував винагороду за участь в АТО/ООС.

Спірним в межах даної справи є питання включення винагороди за участь в АТО/ООС до складу грошового забезпечення, як бази для розрахунку підйомної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення.

При вирішенні даного спору суд враховує, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. Приймаючи постанову від 06 лютого 2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Аналогічні правові висновки, що до складу місячного грошового забезпечення входить винагороди, які носять постійний, щомісячний характер ухвалено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2021 року у справі №825/997/17.

У постанові від 26 квітня 2024 року у справі №380/1169/20 Верховний Суд дійшов висновку, що надбавка за участь АТО виплачується щомісяця до дня звільнення з військової служби та має постійний (систематичний) характер, а тому відсутні підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення. Враховуючи наведене, винагорода за участь АТО входить до складу грошового забезпечення.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надбавка за участь АТО/ООС включається до складу місячного грошового забезпечення військовослужбовців, а тому і повинна враховуватися при обчислені та виплаті підйомної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів про те, що нарахування та виплата позивачу підйомної допомоги у 2017 році та грошової допомоги на оздоровлення у 2017-2018 роках здійснено із врахуванням у складі грошового забезпечення надбавки за участь АТО/ООС.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин і правових підстав, суд вважає за необхідне забезпечити ефективний захист прав позивача шляхом визнання протиправними дій НОМЕР_1 прикордонного загону, які полягають у не включені до складу грошового забезпечення винагороди за участь в АТО/ООС при нарахуванні та виплаті позивачу підйомної допомоги у 2017 році та грошової допомоги на оздоровлення у 2017-2018 роках

У зв`язку із чим, відповідача належить зобов`язати здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у 2017 році, та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2017-2018 роках, урахуванням у складі місячного грошового забезпечення грошової винагороди за участь в АТО/ООС.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), які полягають у не включені до складу місячного грошового забезпечення винагороди за участь в антитерористичній операції/операції об`єднаних сил при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 підйомної допомоги у 2017 році та грошової допомоги на оздоровлення у 2017- 2018 роках.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату підйомної допомоги виплаченої у 2017 році та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2017-2018 роках, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення грошової винагороди за участь в антитерористичній операції/операції об`єднаних сил.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк