Справа № 380/10673/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/10673/24 пров. № А/857/3186/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Ільчишин Н.В.
Гуляк В.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі №380/10673/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

місце ухвалення судового рішення м. Львів
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїГавдик З.В.
дата складання повного тексту рішення30 грудня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження йому пенсії максимальним розміром 1500 грн з 01.03.2023 р. після проведення її індексації відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.03.2023 р. перерахунок та виплату йому пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї Постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн із урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що з 20.12.2016 частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка визначала максимальний розмір пенсії військовослужбовців, втратила чинність на підставі рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, тож, призначена позивачу відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсія не підлягає обмеженню максимальним розміром. При цьому, Закон № 2262-XII, є спеціальним до спірних правовідносин в частині визначення максимального розміру пенсій військовослужбовців та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання. З цих же підстав неможливо застосувати приписи Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині відповідних обмежень, при цьому, що частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ, не встановлено обмеження максимального розміру пенсії позивача. Наведене положення постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 прямо суперечить положенням Законів України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» та «Про індексацію грошових доходів населення», Конституції України, в тому числі й тому, що порушує право позивача на належний, гарантований державою, рівень пенсійного забезпечення, та як наслідок, призводить до додаткового обмеження максимального розміру його пенсії. Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону № 2262-XII, зокрема у постановах від 09.02.2021 у справі № 640/2500/18, від 10.09.2021 у справі № 300/633/19, від 24.09.2021 у справі № 370/2610/17, від 06.11.2018 року у справі № 522/3093/17.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач та представник позивача повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Постанови № 168 Кабінет Міністрів України запровадив тимчасове обмеження на максимальний розмір індексації пенсій, а саме розмір підвищення пенсії за результатами індексації обмежено 1500 грн. Як встановлено судом, позивачу підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 Постанови № 185, проте, враховуючи, що таке збільшення перевищило 1500 грн, тому позивачу визначено індексацію в розмірі 1500 грн. З огляду на такі обставини, суд вважає, що індексація пенсії позивача з 01 березня 2024 року проведена відповідачем у межах чинного законодавства за умови, що підвищення відповідно до пункту 10 постанови КМУ № 185 не перевищило 1500 грн. Така позиція суду відповідає правовій позиції Веховного Суду, викладеній у постанові Верховного Суду від 07.06.2024 року у справі № 420/25804/23, і яка враховується судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01 березня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

При перерахунку пенсії з 01 березня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і рівня соціального захисту страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення найбільш вразливих верств населення у 2023 році», Головним управлінням ПФУ у Львівській області застосовано обмеження розміру збільшення пенсії розміром у 1500 грн.

Позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про нарахування та виплату індексації (підвищення) до пенсії за вислугу років без застосування обмеження максимальним розміром.

ГУ ПФУ у Львівській області надіслало відповідачу лист від 03.05.2024, яким в перерахунку індексації пенсії позивачу відмовлено з мотивацією того, що обмеження розміру індексації розміром в 1500 гривень закладено в постанові КМУ № 168 від 24.02.2023.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Так, пунктом 3 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік №2710-IX від 03.11.2022 (далі - Закон №2710) на 2023 рік зупинено дію Закону №1282.

Пунктом 8 розділу Прикінцеві положення Закону №2710 установлено, що у 2023 році ч.2 ст.42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 та ст.64 Закону №2262 застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що вказані вище положення Закону №2710 є чинними та неконституційними не визнавалися.

Таким чином, Законом №2710 делеговано Кабінету Міністрів України повноваження встановлювати порядок та умови індексації пенсійного забезпечення у 2023 році.

При цьому, словосполучення у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України прямо вказує на наявність повноважень Уряду встановлювати як показники збільшення розміру пенсій внаслідок індексації, так і обмеження розміру такої індексації.

Так, з метою реалізації п.8 розділу Прикінцеві положення Закону №2710 Урядом 24.02.2023 прийнято Постанову №168, пунктом 1 якої установлено, що з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком №124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що з 01.01.2023 розміри пенсій, призначених відповідно до ст.ст.13, 21, 36 Закону №2262 (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до п.2 Постанови №118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022 включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

У свою чергу, п.10 Постанови №168 встановлено, що: у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

З огляду на зазначене, положеннями абз.2 п.10 Постанови №168 визначено граничний розмір індексації пенсії, зокрема встановлено, що внаслідок здійснення перерахунку на виконання пунктів 1-7 цієї постанови з 01.03.2023 пенсій, призначених згідно із Законом №2262, з урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 не може бути більшою ніж 1500 грн.

При цьому також зазначено, що коефіцієнт збільшення застосовується до розміру пенсії без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.

Верховний Суд у постановах від 07.06.2024 по справі №420/25804/23, від 25.06.2024 по справі №420/24063/23, від 02.07.2024 по справі №620/12774/23, від 31.07.2024 по справі №380/27728/23, від 12.09.2024 по справі №380/25970/23, від 24.10.2024 по справі №440/3462/24 сформулював висновок щодо застосування положень абз.2 п.10 Постанови №168, вказавши, що зазначеними положеннями визначено граничний розмір індексації пенсії, а саме встановлено, що реалізація КМУ покладених на нього повноважень в частині обмеження верхньої межі індексації спрямовано на утримання зростання нерівності між розмірами пенсійних виплат різних категорій пенсіонерів з метою збалансування наявного фінансового ресурсу держави та досягнення справедливого балансу між захистом інтересів якомога більшої кількості громадян, особливо тих, чиї пенсії є дуже низькими. Вказана стратегія Уряду передусім сприяє забезпеченню соціальної справедливості та економічної стабільності в умовах воєнного стану, коли держава в першу чергу зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси, у тому числі фінансові, саме для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії рф.

Таким чином, застосувавши обмеження у відповідний період максимального розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії на підставі Постанови №168, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31.07.2024 по справі №380/27728/23, від 22.08.2024 по справі №420/33233/23, від 10.09.2024 по справі №420/35756/23, від 29.11.2024 по справі №380/24058/23.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 по справі №320/8511/23, рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та нечинним абз.2 п.10 Постанови №168 щодо визначення розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, який не може перевищувати 1500 гривень, було скасоване та прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що нарахування позивачу індексації пенсії з 01.03.2023 згідно Постанови №168 в обмеженому розмірі в сумі 1500 грн проведено відповідачем у межах чинного законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Крім того, апеляційний суд враховує висновки, викладені в ухвалі касаційного суду про відкриття касаційного провадження від 14.10.2024, згідно якого суд касаційної інстанції зазначив, що «Верховний Суд у постанові від 07.06.2024 у подібній справі № 420/25804/23 вже сформулював правову позицію щодо обмеження розміру збільшення перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» розміром 1 500 грн, яка зводиться до того, що:

«- положеннями постанови № 168 визначено верхню межу розміру індексації пенсії у граничному розмірі 1500, 00 грн, яку не може перевищувати сума індексації (підвищення) у разі здійснення на виконання пункту 2 цієї постанови.

- це означає, що якщо сума індексації пенсії в результаті проведеного перерахунку перевищує 1500, 00 грн, доплата до пенсії встановлюється у межах граничної суми - в розмірі 1500 грн». Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, який викладений у постанові від 07.06.2024 у подібній справі № 420/25804/23, а доводи касаційної скарги щодо порушення норм матеріального права жодним чином їх не спростовують».

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Суд не бере до уваги посилання позивача у апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду викладені у постановах від 09.02.2021 у справі № 640/2500/18, від 10.09.2021 у справі № 300/633/19, від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, оскільки у вказаних справах спірні правовідносини виникли щодо дій територіальних органів Пенсійного фонду України з приводу обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром, водночас у цій справі мова йде про визначення і застосування розміру індексації пенсії в частині оскарження, що не є тотожним встановленню максимального розміру пенсії.

У справі № 370/2610/17 (постанова Верховного Суду від 24.09.2021) спір виник щодо не проведення перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Отже, правовідносини у наведених апелянтом справах суттєво відрізняються від справи за його позовними вимогами. Висновки Верховного Суду у наведених скаржником справах не релевантні до обставин справи та не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі №380/10673/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Н. В. Ільчишин
В. В. Гуляк