Справа № 337/2436/25
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №337/2436/25

адміністративне провадження №К/990/38755/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Білак М.В., Желєзного І. В.,

перевіривши касаційну скаргу адвокатки Дерев`янко Ірини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року

у справі № 337/2436/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та рішення про примусове видворення, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області № 000366 від 28.04.2025 про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства громадянина республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати неправомірною та скасувати постанову № ПР МЗП 003130 від 08.05.2025 Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області відносно громадянина республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 203 КУпАП, накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2025 року позов задоволено частково.

Скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області № 000366 від 28.04.2025 про примусове видворення з України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2025 року скасовано в частині задоволених позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, Суд виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Предметом оскарження у цій справі є постанова апеляційної інстанцій, якою вирішувалося питання щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача про примусове видворення з України позивача та визнання неправомірною та скасування постанови відповідача відносно позивача щодо скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 203 КУпАП.

Так постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 203 КУпАП, що за правилами статті 286 КАС України є категорією справ, що вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно з частиною третьою статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-283-1, 284-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, позивач подав касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у частині оскарження накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, яка не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин, Суд вважає, що у цій частині у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі пункту першого частини першої статті 333 КАС України.

Разом з тим, щодо оскарження постанови у частині оскарження рішення відповідача про примусове видворення з України позивача, Суд зазначає наступне.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Якщо касаційна скарга подається на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно указати конкретну норму права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України є залишення такої скарги без руху.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній відсутні посилання на відповідний підпункт частини четвертої статті 328 КАС України та належне обґрунтування такого посилання.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Також, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, відповідно до п. 11 ч. 6 ст. 12 КАС України, представниця позивача не зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Отже, у разі не зазначення в касаційній скарзі підстав (підстави), на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України) така касаційна скарга має бути залишена без руху.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, відповідно до частин першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції»

- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням, а також обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 3, 169, 330, 328, 332, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвокатки Дерев`янко Ірини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі № 337/2436/25 в частині визнання неправомірною та скасування постанови № ПР МЗП 003130 від 08.05.2025 Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області відносно громадянина республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 203 КУпАП, накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Касаційну скаргу адвокатки Дерев`янко Ірини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі № 337/2436/25 в частині визнання протиправним та скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області № 000366 від 28.04.2025 року про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства громадянина республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

І. В. Желєзний