Справа № 206/6541/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 206/6541/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05.03.2025року (суддя суду першої інстанції Кушнірчук Р.О.), прийняте у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі, в адміністративній справі №206/6541/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

13.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 №21857 від 05 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17000,00 гривень, провадження в адміністративній справі закрити.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 № 21857 від 05 грудня 2024 року позивача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, п. п. 1 п. 1 Правил військового обліку, встановлених Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року, та вимоги ч. 3 ст. 14, п. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року. Проте, з 01 січня 2018 року по день особистого звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 із письмовою заявою про взяття на військових облік, він не отримував жодних повісток на адресу зареєстрованого місця проживання із вимогою прибути ІНФОРМАЦІЯ_1 для подання відповідних документів необхідних для взяття на обліку. На день звернення із письмовою заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 він перебував в статусі допризовника, оскільки з січня 2018 року він не був взятим на військовий облік як призовник. Позивач також своєчасно зареєструвався у застосунку «Резерв+» та оновив свої персональні дані, а саме 16 липня 2024 року. Відповідальна особа при винесенні оскаржуваної постанови підтвердила факт того, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку, як призовник, а звернувся він із заявою на взяття його на такий облік лише 02 грудня 2024 року шляхом подачі її до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На військовий облік ОСОБА_1 мали б взяти у повних 17 років, які виповнились 08 листопада 2018 року і даний строк вчинення правопорушення минув 08 листопада 2019 року, а тому неможливо приймати посилання представника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо триваючого правопорушення та виявлення такого правопорушення саме 02 грудня 2024 року, оскільки на момент виповнення 17 років, норми закону, яка встановлювала терміни в які він мав обов`язок звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про взяття на військовий облік як призовника не діяла.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05.03.2025 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Скасувано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 № 21857 від 05 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю прийняття оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП .

Порзивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необгрунтованість доводів скарги, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 № 21857 від 05 грудня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що 02 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув ОСОБА_1 для постановлення на військовий облік як призовника та отримання військово-облікового документа на бланку. Під час проведення перевірки військово-облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 має повних 23 роки не перебував та не перебуває на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_2 та не отримував раніше військово-обліковий документ. Оскільки ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку за місцем проживання у районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, він порушив п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, п. п. 1 п. 1 Правил військового обліку, встановлених Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487 та вимоги ч. 3 ст. 14 та п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зі змінами та доповненнями. Відповідальність за порушення вищевказаного обов`язку встановлена ст. 210 КУпАП та в редакції за кваліфікуючою ознакою «вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період» почала діяти в редакції з 19 травня 2024 року. Після набрання чинності вказаної редакції статті, ОСОБА_1 не виконав обов`язок щодо постановки на військовий облік та оформлення військово-облікового документа, тому він підлягає притягненню до відповідальності саме за ч. 3 ст. 210 КУпАП. не став на військовий облік як після досягнення відповідного віку, так і після введення законодавцем відповідальності за порушення такого обов`язку в особливий період.

Вказану постанову прийнято на підставі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення складеного уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 головним спеціалістом командування (юристом) Норочевським О.О. від 02 грудня 2024 року. Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення є аналогічною встановленим в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення обставинам.

З витягу з додатку «Резерв+» вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку, однак 16 липня 2024 року він уточнив власні дані та зазначив адресу проживання, свій номер телефону та власну адресу.

Відповідно до копії справи про адміністративне правопорушення № 1061-1 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП яка була витребувана та досліджена судом першої інстанції на час складання протоколу ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_3 не знаходився, та згідно заяви від 02 грудня 2024 року він просить дозволу прийняти його на військовий облік призовників у зв`язку із тим, що він ніде не перебуває на обліку військовозобов`язаних.

Не погодившись з постановою відповідача позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в цій справі.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивача неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, предметом оскарження у даній справі є постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 № 21857 від 05 грудня 2024 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 гривень.

Отже, в цій справі суд першої інстанції мав надати оцінку на предмет законності оскаржуваної постанови, оцінивши її на предмет відповідності верховенству права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України .

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Зі змісту постанови №21857 від 05.12.2025року вбачається, що накладення адміністративного стягнення відбулося внаслідок того, що військовозовобязаний ОСОБА_1 не виконав обов`язок щодо постановки на військовий облік та оформлення військово-облікового документа, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 210-1 КУпАП України є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Закон № 3543-XII), Порядком організації та ведення військового обліку призовників, і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року.

Відповідно дост. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно частини 3статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги зазначеного абз. 7 ч. 3ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.

Відповідно до частини 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487(далі - Порядку №1487).

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Тобто, у відповідності до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року №3633-IX (надалі Закон №3633-ІХ) встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

З оскаржуваної постанови №21857 від 05.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за не виконав обов`язок щодо постановки на військовий облік та оформлення військово-облікового документа.

Однак як встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем позивач у термін встановлени й законодавствам через електрону систему «Резерв +» вчинів дії по уточнення свої даних.

Зазначені дії позивача свідчать про дотримання останнім виог законодавства та виключають склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05.03.2025року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник