Справа № 600/898/24-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/898/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький Василь Костянтинович

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

02 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, другі відповідачі виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради, Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, Департамент транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, Департамент інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Чернівецької міської ради щодо нездійснення обліку самовільно збудованої споруди (гаража) на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 ;

зобов`язати Чернівецьку міську раду взяти на облік самовільно збудовану споруду (гараж) на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 ;

зобов`язати Чернівецьку міську раду здійснити знесення самовільно збудованої споруди (гаража) на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 за рахунок коштів місцевого бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею та проживає у квартирі АДРЕСА_2 . На прибудинковій території житлового будинку розташований незаконно (самовільно) збудований гараж (сарай), який створює перешкоди у користуванні майном власникам багатоквартирного будинку, що зумовлює необхідність його знесення. Однак необхідні дії щодо даного питання не здійснюються з боку Чернівецької міської ради. Відповідно до п. 5 рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради від 28.03.2001 №38/3 постановлено начальнику ЖРЕП-7 знести протягом місяця самовільно побудовану споруду, згідно додатку №5. Згідно Додатку №5 до рішення Виконкому № 38/3 від 28.03.2001 самовільно побудованою спорудою є цегляний гараж, який споруджено гр. ОСОБА_2 . У подальшому складено акт від 10.05.2001 про вручення попередження ОСОБА_2 про знесення цегляного гаражу, яке було отримано останнім. Однак станом на час подання даної позовної заяви самочинно побудований гараж не знесений.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.07.2023 про знесення самовільно збудованого гаражу.

Зобов`язано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2023 про знесення самовільно збудованого гаражу, з урахуванням висновків суду, що окреслені у даному судовому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

На підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2000, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Івановою С.М., зареєстрованим в реєстрі за № 7980, позивачка придбала квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 22,3 кв.м., житловою площею 9,7 кв.м. (а.с. 11-12).

Пунктом 5 рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради від 28.03.2001 №38/3 вирішено начальнику ЖРЕП-7 знести протягом місяця самовільно побудовану споруду, згідно додатку №5 (а.с. 13).

Згідно додатку № 5 до рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради від 28.03.2001 № 38/3 «Список власників квартир, самовільно побудовані споруди, яких підлягають знесенню», ОСОБА_2 , який проживає по АДРЕСА_3 , самовільно побудував на подвір`ї цегляний гараж. Підстава прийнятого рішення: порушено п.2.45. БКІП, розділ ІІ «Об`ємно-планувальних рішень» (а.с. 14).

Згідно акту від 10.05.2001, комісією вручено ОСОБА_2 попередження про знесення цегляного гаражу (а.с. 15).

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.06.2016 № 407/12 вирішено Департаменту житлово-комунального господарства міської ради, комунальному житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству № 6 i комунальному житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству № 9 зняти з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівців будинки з допоміжними приміщеннями, господарськими будівлями і спорудами, зазначені в додатках 1, 2, 3 і 4 до цього рішення, та внести відповідні зміни в облікові документи (а.с. 19-20).

Відповідно до додатку 3 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.06.2016 № 407/12 до переліку триквартирних будинків, які знімаються з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівців разом з допоміжними приміщеннями, господарськими будівлями та спорудами і передаються з комунальної власності у спільну сумісну власність власникам квартир, віднесено будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 118,50 кв.м., житловою площею 63,00 кв.м. (а.с. 21).

Згідно акту від 15.07.2016 б/н, комісією на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.06.2016 № 407/12, позивачці передано у власність житловий будинок АДРЕСА_4 , загальною площею 22,3 кв.м., житловою площею 9,7 кв.м. (а.с. 22).

10.07.2023 позивачка звернулася до Чернівецької міської ради із заявою про знесення самовільно збудованого гаража ОСОБА_2 , власником квартири АДРЕСА_5 на прибудинковій території АДРЕСА_1 . Вказана заява зареєстрована Чернівецькою міською радою 11.07.2023 за вх. № Ш-1273-01/10-09 та передана 14.07.2023 до розгляду Управлінню порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради, що підтверджується вх. № Ш-441/13/01-14 (а.с. 201 202, 203 - 207).

За наслідками розгляду звернення стосовно самовільно збудованого цегляного гаража в дворі за адресою за по АДРЕСА_1 , 25.07.2023 Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради направлено на адресу позивачки лист, в якому повідомлено, що 25.07.2023 під час обстеження за участю заявниці в дворі за вищевказаною адресою виявлено розміщення цегляної господарської споруди, а не гаража. В даному листі також роз`яснено про направлення для подальшого розгляду вказане звернення в Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю міської ради згідно повноважень (а.с. 16, 198 - 199).

З матеріалів справи встановлено, що заява позивачки про знесення самовільно збудованого гаража надійшла на адресу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради 28.07.2023 та зареєстрована за вх. № 110/18/01-10 (а.с. 201-202).

07.08.2023 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради направила на адресу позивачки листа, в якому повідомила, що під час розгляду вказаного звернення та виходом на місце посадовими особами Інспекції встановлено, що на території будинковолодіння АДРЕСА_1 розміщується цегляний гараж (сарай). При цьому, будівництво вказаної будівлі було здійснено самовільно ОСОБА_2 колишнім власником квартири АДРЕСА_6 , що підтверджується додатком 5 до рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради від 28.03.2001 № 38/3. Оскільки, зі слів заявниці, ОСОБА_2 є померлим, а відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (надалі Реєстр) щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири АДРЕСА_6 з 11.07.2023 є ОСОБА_3 , у Інспекції відсутні повноваження щодо здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю на вищевказаному об`єкті в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

У листі від 07.08.2023 також зазначено, що відповідно до даних Реєстру відсутня інформація щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна за типом: гараж (сарай) або господарська будівля за адресою АДРЕСА_1 .

Зважаючи на вищенаведене, у листі від 07.08.2023 запропоновано Управлінню комунального майна Чернівецької міської ради дане питання розглянути з врахування положень ст. 335 Цивільного Кодексу України (а.с. 17-18).

В матеріалах справи міститься лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 13.03.2024, який адресований юридичному управлінню Чернівецької міської ради, в якому наведено інформацію аналогічну за змістом викладеним в листі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 07.08.2023. Крім того, в даному листі зазначено, що до Інспекції не надходили звернення щодо реєстрації/видачі документів декларативного та дозвільного характеру стосовно будівництва гаражу (сараю) на АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Згідно листа Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради від 14.03.2024, станом на 14.03.2024 в цьому Управлінні відсутні будь-які документи та матеріали, щодо законності розміщення споруди (гаража) на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 (а.с. 35).

Із змісту листа Управління комунальної власності Чернівецької міської ради від 15.03.2024 видно, що відповідно до узагальненої бази даних орендарів комунального майна, що на праві власності належить Чернівецькій міській територіальній громаді, жодних договорів оренди (позички) нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 не укладалось, а нерухоме майно за вказаною адресою не належить на праві власності Чернівецькій міській територіальній громаді та не перебуває на балансі управління комунальної власності міської ради (а.с. 35 на звороті).

Вважаючи, що за наслідками розгляду заяви Чернівецькою міською радою не вирішено питання знесення самочинно збудованої споруди, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зокрема виходив з того, що вказаний об`єкт нерухомості не належить до безхазяйної речі, тому у відповідача Чернівецької міської ради відсутні підстави для взяття на облік самовільно збудованого цегляного гаражу (сараю) та звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав власності на нерухове майно із заявою про взяття безхазяйної речі на облік.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Чернівецької міської ради щодо нездійснення обліку самовільно збудованої споруди (гаража) на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 та зобов`язання Чернівецьку міську раду взяти на облік самовільно збудовану споруду (гараж) на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 є необґрунтованими та безпідставним, тому відмовив в їх задоволенні.

Відмовляючи в задоволенні вказаних вимог, суд також врахував, що наведені положення норм матеріального права не передбачають взяття органом місцевого самоврядування на облік самовільно збудований об`єкт нерухомості як безхазяйну річ та звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав власності на нерухове майно із заявою про взяття самовільно збудованої нерухомості як безхазяйної речі на облік, для подальшого оформлення права власності на нього та знесення такого об`єкту нерухомості.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити знесення самовільно збудованої споруди (гаража) на прибудинковій території будинку №13-В на вул. Бережанській у м. Чернівці за рахунок коштів місцевого бюджету, суд дійшов висновку, що позивач, пред`являючи позов про зобов`язання відповідача здійснити знесення самовільно збудованої споруди (гаража) на прибудинковій території будинку № 13-В на вул. Бережанській у м. Чернівці за рахунок коштів місцевого бюджету, обрала неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки з таким позовом може звернутися виключно суб`єкт владних повноважень, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Оскільки під час судового розгляду встановлено, що подана позивачкою заява про знесення самовільно збудованого гаража не розглянута належним чином другим відповідачем (Інспекцією), з огляду на суть та характер спірних відносин, з метою ефективного захисту порушеного права позивачки, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Інспекції щодо розгляду заяви позивачки від 10.07.2023 про знесення самовільно збудованого гаражу та зобов`язання Інспекцію повторно розглянути заяву позивачки від 10.07.2023 про знесення самовільно збудованого гаража, з урахуванням висновків суду, що окреслені у даному судовому рішенні.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначив, що у Інспекції відсутні повноваження щодо пошуку спадкоємців суб`єкта містобування самочинного збудованого об`єкта будівництва ОСОБА_2 поза судовими провадженнями чи досудових розслідувань.

Отже, вихід Інспекції разом із представниками Національної поліції на місце встановлення самовільного будівництва (гаражу) не призведе до знаходження тих самих спадкоємців померлого ОСОБА_2 та відповідному знесенню, про що і вимагала заявниця.

Суд першої інстанції значно вийшов за межі позовних вимог позивача та залучив до справи виконавчі органи Чернівецької міської ради, які є неналежними відповідачами по даній справі.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Оскільки позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 41 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право зокрема: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами Національної поліції, прокуратури, державної статистики та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Аналогічні повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю зазначені й у пункті 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Пунктом 9 Порядку визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу Національної поліції для встановлення особи суб`єкта містобудування.

Згідно із п.5 Постанови Кабінету Міністрів України №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п.7 цього Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством. Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1.1 Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, затвердженого рішення міської ради VІІ скликання від 26.05.2016 № 248 (далі - Положення), Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю (надалі Інспекція) є виконавчим органом Чернівецької міської ради, підзвітна і підконтрольна міській раді, підпорядковується її виконавчому комітету і міському голові та діє на правах відділу в структурі виконавчих органів Чернівецької міської ради.

Основним завданнями Інспекції є реалізація відповідно до Закону повноважень у сфері державного архітектурно-будівельного контролю на території м. Чернівців є здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у сфері містобудівної діяльності (п. 2.1 Положення).

Підпунктом 3.1.4 п. 3.1 Положення встановлено, що Інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах м. Чернівців.

Згідно п. 4.1.2, 4.1.3 та 4.1.6 Положення посадові особи Інспекції для виконання покладених на них завдань під час перевірки мають право: складати протоколи про вчинення правопорушень в сфері містобудування, протоколи про адміністративні правопорушення та акти перевірок, накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.06.2016 № 407/12 вирішено Департаменту житлово-комунального господарства міської ради, комунальному житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству № 6 i комунальному житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству № 9 зняти з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівців будинки з допоміжними приміщеннями, господарськими будівлями і спорудами, зазначені в додатках 1, 2, 3 і 4 до цього рішення, та внести відповідні зміни в облікові документи (а.с. 19-20).

Відповідно до додатку 3 рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.06.2016 № 407/12 до переліку триквартирних будинків, які знімаються з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівців разом з допоміжними приміщеннями, господарськими будівлями та спорудами і передаються з комунальної власності у спільну сумісну власність власникам квартир, віднесено будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 118,50 кв.м., житловою площею 63,00 кв.м. (а.с. 21).

Розглядом справи по суті встановлено, що за наслідками розгляду звернення позивача стосовно самовільно збудованого цегляного гаража в дворі за адресою за по вул. Бережанській, 13-В, посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради виходом на місце встановлено, що на території будинковолодіння АДРЕСА_1 розміщується цегляний гараж (сарай). При цьому, будівництво вказаної будівлі було здійснено самовільно ОСОБА_2 колишнім власником квартири АДРЕСА_6 , що підтверджується додатком 5 до рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради від 28.03.2001 № 38/3.

За наслідками розгляду заяви, 07.08.2023 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради повідомила позивача про відсутність у Інспекції повноваження щодо здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю на вищевказаному об`єкті в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, оскільки ОСОБА_2 є померлим, а відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (надалі Реєстр) щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири АДРЕСА_6 з 11.07.2023 є ОСОБА_3 . Крім того, позивачку проінформовано, що відповідно до даних Реєстру відсутня інформація щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна за типом: гараж (сарай) або господарська будівля за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з тим, виявивши факт самочинного будівництва об`єкта (цегляний гараж (сарай)) Інспекція не вчинила жодних дій з метою встановлення правонаступника суб`єкта містобудування, усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб (в т.ч. позивачки), а саме: не перевірила можливість перебудови вказаного об`єкту, що є приналежністю головної речі, а у разі визнання неможливості перебудови такого об`єкту, не винесла припису про усунення правонаступником порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Суд першої інстанції правомірно відхилив твердження Інспекції стосовно відсутності у неї повноважень щодо здійснення заходів державного архітектурно будівельного контролю у порядку проведення позапланової перевірки за вищевказаною адресою з подальшим складанням документів за результатами її проведення, у тому числі видачі припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, у зв`язку з тим, що суб`єкт містобудування ( ОСОБА_2 ), який самочинно збудував гараж за адресою АДРЕСА_1 є померлим, оскільки це суперечить вимогам Закону № 3038-VI та Порядку № 553.

Як зазначалося, відповідно абз. 2 ч. 2 ст. 38 Закону № 3038-VI у разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 9 Порядку № 553 передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу Національної поліції для встановлення особи суб`єкта містобудування.

Водночас в матеріалах справи відсутні докази проведення Інспекцією за наслідками розгляду заяви позивача перевірки, із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції згідно п. 9 Порядку № 533, з метою встановлення особи правонаступника суб`єкта містобудування, що свідчить про невиконання посадовими особами Інспекції своїх обов`язків, передбачених ст. 38 Закону № 3038-VI, п. 12 Порядку № 553 щодо проведення у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено державного архітектурно-будівельного контролю у межах повноважень, передбачених законодавством.

Отже, колегія суддів вважає правомірними висновок суду першої інстанції стосовно розгляду заяви позивача щодо знесення самовільно збудованого гаражу неналежним чином.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права внаслідок залучення до справи виконавчих органів без вмотивованого клопотання сторін з таких підстав.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі (п. 4 ч. 3 ст. 2, ч. 4 ст. 9 КАС України) передбачає активну роль суду, який зобов`язаний визначити обставини, необхідні для вирішення спору, та за потреби самостійно вживати заходів щодо виявлення й витребування доказів. На відміну від класичного змагального процесу, адміністративне судочинство побудоване на принципі офіційності, що покладає на суд обов`язок забезпечити повний і всебічний розгляд справи, а не обмежуватися виключно доводами сторін.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 48 КАС України, у разі подання позову не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд може за згодою позивача замінити відповідача належним або залучити співвідповідача.

При цьому КАС допускає залучення іншої особи як співвідповідача не лише за клопотанням позивача, а й за ініціативою суду. Такий підхід узгоджується з обов`язком суду встановити належних відповідачів і забезпечити ухвалення законного та обґрунтованого рішення, яке може бути реально виконане. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, однак встановлення належності відповідачів і за необхідності їх заміна чи залучення співвідповідачів - це обов`язок суду, що випливає з принципу офіційності адміністративного процесу.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Судовий захист повинен сприяти відновленню порушеного права особи, яка звернулася за таким захистом. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При встановленні порушення права позивача у спірних правовідносинах суд має вирішити питання про відновлення такого права.

Суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист законних прав і свобод позивача, оскільки це і є основним завданням адміністративного судочинства.

У частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки під час судового розгляду встановлено, що подана позивачем заява про знесення самовільно збудованого гаража не розглянута належним чином другим відповідачем (Інспекцією), з огляду на суть та характер спірних відносин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача необхідно вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність Інспекції щодо розгляду заяви позивачки від 10.07.2023 про знесення самовільно збудованого гаражу та зобов`язання Інспекцію повторно розглянути заяву позивачки від 10.07.2023 про знесення самовільно збудованого гаража, з урахуванням висновків суду, що окреслені у даному судовому рішенні.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.