Справа № 200/2550/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року справа №200/2550/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року (повне судове рішення складено 23 червня 2025 року) у справі № 200/2550/25 (суддя в І інстанції Череповський Є.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі Відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Відповідач-2), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головних управлінь Пенсійного фонду України у Волинській та Кіровоградській областях, що полягає у не зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи в ПРАТ ММК ім. Ілліча та ТОВ МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС 15 квітня 1994 року 19 січня 1997 року (02 роки 09 місяців 05 днів); 20 січня 1997 року 15 січня 2003 року (05 років 11 місяців 26 днів); 16 січня 2003 року 31 грудня 2003 року (00 років 11 місяців 16 днів); 01 січня 2010 року 30 вересня 2010 року (00 років 08 місяців 30 днів); 01 жовтня 2010 року 30 червня 2014 року (03 роки 08 місяців 30 днів); 01 листопада 2015 року 31 грудня 2015 року (00 років 01 місяць 31 день); 13 січня 2016 року 31 березня 2016 року (00 років 02 місяці 19 днів); 26 квітня 2016 року 30 квітня 2016 року (00 років 00 місяців 05 днів); 01 травня 2016 року 02 серпня 2016 року (00 років 03 місяці 02 дні); 01 жовтня 2016 року 31 грудня 2017 року (01 рік 02 місяці 31 день), а також до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби 01 січня 1992 року 30 жовтня 1992 року (00 років 09 місяців 30 днів), не зарахуванні додаткових років за кожний повний рік роботи стажу за Списком №1 до страхового стажу додатково по одному року згідно частини 3 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування під час розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 №797 від 21.01.2025 та прийняття рішення №93 від 07.02.2025;

- зобов`язати Головні управління Пенсійного фонду України у Волинській та Кіровоградській областях повторно розглянути заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 №797 від 21.01.2025 та зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи в ПРАТ ММК ім. Ілліча та ТОВ МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС 15 квітня 1994 року 19 січня 1997 року (02 роки 09 місяців 05 днів); 20 січня 1997 року 15 січня 2003 року (05 років 11 місяців 26 днів); 16 січня 2003 року 31 грудня 2003 року (00 років 11 місяців 16 днів); 01 січня 2010 року 30 вересня 2010 року (00 років 08 місяців 30 днів); 01 жовтня 2010 року 30 червня 2014 року (03 роки 08 місяців 30 днів); 01 листопада 2015 року 31 грудня 2015 року (00 років 01 місяць 31 день); 13 січня 2016 року 31 березня 2016 року (00 років 02 місяці 19 днів); 26 квітня 2016 року 30 квітня 2016 року (00 років 00 місяців 05 днів); 01 травня 2016 року 02 серпня 2016 року (00 років 03 місяці 02 дні); 01 жовтня 2016 року 31 грудня 2017 року (01 рік 02 місяці 31 день), а також до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби 01 січня 1992 року 30 жовтня 1992 року (00 років 09 місяців 30 днів); зарахувати додаткові роки за кожний повний рік роботи стажу за Списком №1 до страхового стажу додатково по одному року згідно частини 3 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позову зазначено, що 21 січня 2025 року позивач звернувся через портал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Заява зареєстрована за №797 від 21.01.2025.

ГУ ПФУ в Донецькій області листом №0500-0202-8/15280 від 21.02.2025 у відповідь на адвокатський запит повідомило, що заяву ОСОБА_1 від 21.01.2025 № 797 на призначення пенсії за нормами Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» опрацьовано 30.01.2025 Головними управліннями Пенсійного фонду України у Волинській та Кіровоградській областях.

З розрахунку стажу вбачається, що не зараховано до страхового стажу період 01 січня 1992 року 30 жовтня 1992 року (00 років 09 місяців 30 днів) строкова військова служба, до пільгового стажу за Списком №1 період роботи в ПРАТ «ММК ім. Ілліча» та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС»: 15 квітня 1994 року 19 січня 1997 року (02 роки 09 місяців 05 днів); 20 січня 1997 року 15 січня 2003 року (05 років 11 місяців 26 днів); 16 січня 2003 року 31 грудня 2003 року (00 років 11 місяців 16 днів); 01 січня 2010 року 30 вересня 2010 року (00 років 08 місяців 30 днів); 01 жовтня 2010 року 30 червня 2014 року (03 роки 08 місяців 30 днів); 01 листопада 2015 року 31 грудня 2015 року (00 років 01 місяць 31 день); 13 січня 2016 року 31 березня 2016 року (00 років 02 місяці 19 днів); 26 квітня 2016 року 30 квітня 2016 року (00 років 00 місяців 05 днів); 01 травня 2016 року 02 серпня 2016 року (00 років 03 місяці 02 дні); 01 жовтня 2016 року 31 грудня 2017 року (01 рік 02 місяці 31 день). Крім того, не зараховано додаткові роки за кожний повний рік роботи стажу за Списком №1 до страхового стажу додатково по одному року згідно частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, з вищенаведеною бездіяльністю відповідачів не може погодитись позивач, вважає її такою, що суперечить нормам чинного законодавства, відтак, звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, що полягає у не зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи в ПРАТ ММК ім. Ілліча та ТОВ МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС з 15 квітня 1994 року 19 січня 1997 року, з 20 січня 1997 року 15 січня 2003 року, з 16 січня 2003 року 31 грудня 2003 року, з 01 січня 2010 року 30 вересня 2010 року, з 01 жовтня 2010 року 30 червня 2014 року, з 01 листопада 2015 року 31 грудня 2015 року, з 13 січня 2016 року 31 березня 2016 року, з 26 квітня 2016 року 30 квітня 2016 року, з 01 травня 2016 року 02 серпня 2016 року, з 01 жовтня 2016 року 31 грудня 2017 року, а також до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби 01 січня 1992 року 30 жовтня 1992 року під час розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 №797 від 21.01.2025 та прийняття рішення №93 від 07.02.2025.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 №797 від 21.01.2025 та зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи в ПРАТ ММК ім. Ілліча та ТОВ МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС з 15 квітня 1994 року 19 січня 1997 року, з 20 січня 1997 року 15 січня 2003 року, з 16 січня 2003 року 31 грудня 2003 року, з 01 січня 2010 року 30 вересня 2010 року, з 01 жовтня 2010 року 30 червня 2014 року, з 01 листопада 2015 року 31 грудня 2015 року, з 13 січня 2016 року 31 березня 2016 року, з 26 квітня 2016 року 30 квітня 2016 року, з 01 травня 2016 року 02 серпня 2016 року, з 01 жовтня 2016 року 31 грудня 2017 року, а також до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби 01 січня 1992 року 30 жовтня 1992 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Головне управління не порушувало прав позивача на отримання пенсії, а тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги.

Заява про призначення пенсії була розглянута за принципом екстериторіальності Головними управліннями Пенсійного фонду України у Волинській області.

Рішенням від 07.02.2025 № 93 ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області призначено пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону з 22.11.2024.

Згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 страховий стаж складає 31 рік 2 місяці 0 днів, з них за Списком № 1 - 11 років 7 місяців 5 днів.

До пільгового стажу за Списком № 1 не враховано періоди роботи:

- в ПРАТ ММК ім. Ілліча з 15 квітня 1994 року по 19 січня 1997 року; з 20 січня 1997 року по 15 січня 2003 року; з 16 січня 2003 року по 31 грудня 2003 року, оскільки трудова книжка від 12 березня 2001 НОМЕР_1 заповнена з порушенням пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58, а в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування дані про сплату внесків відображаються починаючи з 01.01.2004;

- в ПРАТ ММК ім. Ілліча та ТОВ МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2010 року; з 01 жовтня 2010 року по 30 червня 2014 року; з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2015 року; з 13 січня 2016 року по 31 березня 2016 року; з 26 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року; з 01 травня 2016 року по 02 серпня 2016 року; з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2017 року в зв`язку з відсутністю в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації про результати атестації робочого місця.

До страхового стажу не враховано період проходження строкової військової служби з 01 січня 1992 року по 30 жовтня 1992 року у відповідності до положень статті 24-1 Закону, оскільки згідно записів військового квитка НОМЕР_2 позивач звільнений зі служби з 30.10.1992 на підставі наказу мо рф від 05.11.1992 № 288.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно з частинами другою та третьою статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України "Про зупинення дії та вихід із Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року", відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема з рф дію Конвенції про про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої ЗУ від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1987 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР.

29 листопада 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», яка набрала чинності 02 грудня 2022 року, якою постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві.

Крім того, з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення. Припинення дії міжнародного договору означає, що він втратив свою обов`язкову силу для його учасників і припинив породжувати права і обов`язки у відносинах між ними. Із припиненням міжнародного договору він втрачає юридичну силу для всіх його учасників. Тому, на осіб, які працювали в Росії після 01 січня 1992 року, не поширюються норми Угоди щодо врахування при призначенні пенсії російського стажу та заробітку.

У відзиві представник позивача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 .

Відповідно до військового квитка НОМЕР_2 , Позивач в період з 10.11.1990 по 30.10.1992 проходив строкову військову службу.

Згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , Позивач в спірні періоди працював:

15.04.1994 прийнятий в аглофабрику електромонтером по ремонту електрообладнання в ВАТ «ММК ім. Ілліча»;

19.01.1997 переведено слюсарем-ремонтником металургійного обладнання;

21.02.2013 переведено слюсарем-ремонтником на ПрАТ «ММК ім. Ілліча»;

30.09.2016 звільнений за переводом в ТОВ «Метінвест-Промсервіс»;

01.10.2016 прийнятий в цех сервісного обслуговування Аглофабрики слюсарем-ремонтником;

11.09.2020 звільнений за переведенням в ПрАТ «ММК ім. Ілліча»;

12.09.2020 прийнятий на Аглофабрику слюсарем-ремонтником в ПрАТ «ММК ім. Ілліча».

Запис про звільнення відсутній.

Згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №199, 200, 201, 202 від 09.02.2023, виданих ПРАТ «ММК ім. Ілліча», Позивач працював повний робочий день в ПРАТ «ММК ім. Ілліча» і за період з 14.04.1994 по 19.01.1997, з 20.01.1997 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 02.08.2016, з 12.09.2020 по 15.06.2022 виконував роботи у агломераційному виробництві (аглофабрика) за професією, посадою електромонтера з ремонту та обслуговування ел. устаткування, слюсаря-ремонтника металургійного устаткування, робітника (слюсаря-ремонтника) ремонтної служби, працівника (слюсаря-ремонтника металургійного устаткування), зайнятого ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва, що передбачені Списком 1 розділом 2 пунктом «а», код КП 1020100а-1753в, код КП 2а-3б, Списком 1 розділом 2 пунктом 2. Підстава: постанова КМУ №162 від 11.03.1994, №773 від 15.11.1994, №36 від 16.01.2003, №461 від 24.06.2016. Підстава видачі: накази про атестацію робочих місць: №137 від 10.05.1994, №127 від 07.05.1999, №192 від 30.06.2000, №224 від 07.05.2004, №98 від 07.05.2009, №330 від 07.05.2014, №371 від 29.04.2021.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №26 від 16.01.2025, виданої ТОВ «Метінвест-Промсервіс», Позивач працював повний робочий день в ТОВ «Метінвест-Промсервіс» з 01.10.2016 по 11.09.2020 та виконував ремонтні роботи в агломераційному виробництві (ЦСО) за професією посадою: працівник який зайнятий ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва: слюсар-ремонтник, згідно Списку 1 розділ ІІ підрозділ 2. Підстава Постанова КМУ №461 від 24.06.2016, №479 від 04.07.2017 ч. 1 п. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підстава видачі: наказ про атестацію № 512 від 03.05.2019 (первинна).

В матеріалах справи наявні витяги з наказів «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці на комбінаті» №137 від 10.05.1994, №127 від 07.05.1999, №192 від 30.06.2000, №224 від 07.05.2004, №98 від 07.05.2009, №330 від 07.05.2014, №371 від 29.04.2021 посади, які обіймав Позивач в спірні періоди передбачені Списком 1.

21.01.2025 Позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно протоколу про призначення пенсії. Версія: 1.6.78.1. Дата-час розрахунку: 30.01.2025 14:24, рішенням 93 від 07.02.2025 Позивачу призначено пенсію. Умови призначення: ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Дата звернення: 22.11.2024. Страховий стаж (неповний): 31 рік 2 місяці. Страховий стаж до 01.01.2004: 1 рік 11 місяців. Страховий стаж після 01.01.2004: 18 років 3 місяці. Додаткові роки за список 1: 11 років, тому числі: Робота за списком №1: 11 років 7 місяці 5 днів. Коефіцієнт стажу без урахування кратності: 0.31167. Коефіцієнт стажу з урахуванням кратності: ( (374 / 100 * 12) * 1) - 0.31167. Розмір пенсії за віком (ст.27) (35513.86 * 0.31167) - 11068.60. Загальний розмір пенсії - 11068.60. Місяць підвищення розміру пенсії: 01.10.2024. Розмір пенсії з надбавками - 11068.60.

Відповідно до наданого розрахунку стажу Позивача форма РС-право, період служби в армії з 01.01.1992 по 30.10.1992 не зараховано до стажу Позивача, період роботи з 15.04.1994 по 19.01.1997, з 20.01.1997 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 31.12.2003, з 13.01.2016 по 31.01.2016 не зараховано до стажу, з 01.01.2010 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 30.06.2014, з 01.11.2015 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 по 02.08.2016, з 01.10.2016 по 31.12.2017 зараховано до страхового стажу, з 26.04.2016 по 30.04.2016 зараховано до пільгового стажу Список 2.

Листом від 21.02.2025 вих. № 0500-0202-8/15280 Головне управління ПФУ в Донецькій області повідомило Позивачу, що заяву ОСОБА_1 від 21.01.2025 №797 на призначення пенсії за нормами Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» опрацьовано 30.01.2025 Головними управліннями Пенсійного фонду України у Волинській та Кіровоградській областях за принципом екстериторіальності згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.03.2021 №339/35961. Рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 від 07.02.2025 № 93 не приймалось.

Листом Головне управління ПФУ в Донецькій області від 28.03.2025 вих. № 7161/02-16, Позивачу було повідомлено, що заява опрацьована за принципом екстериторіальності спеціалістами Головних управлінь Пенсійного фонду України у Волинській та Кіровоградській областях, що передбачено пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі- Порядок №22-1). За результатами розгляду наданих документів та даних персоніфікованого обліку з 22.11.2024 ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058. Надати засвідчену копію рішення про призначення пенсії від 30.01.2025 немає можливості, оскільки воно приймалося посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Водночас повідомляємо, в електронній пенсійній справі наявне рішення про призначення пенсії від 07.02.2025 №93, яке сформовано автоматизованим способом після повного циклу опрацювання пенсійної справи ОСОБА_1 . На виконання вимог пункту 5 розділу І Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 №13-1, надсилаємо з електронної пенсійної справи ОСОБА_1 витяг з рішення про призначення пенсії з 22.11.2024, розрахунок стажу та розрахунок заробітної плати.

Не погодившись з розрахунком стажу при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду із цим позовом.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 114 того ж Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Постановою Кабінету Міністрів України N 1028 від 09.12.2015 пункт 20 Порядку №637 доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , Позивач в спірні періоди працював:

15.04.1994 прийнятий в аглофабрику електромонтером по ремонту електрообладнання в ВАТ «ММК ім. Ілліча»;

19.01.1997 переведено слюсарем-ремонтником металургійного обладнання;

21.02.2013 переведено слюсарем-ремонтником на ПрАТ «ММК ім. Ілліча»;

30.09.2016 звільнений за переводом в ТОВ «Метінвест-Промсервіс»;

01.10.2016 прийнятий в цех сервісного обслуговування Аглофабрики слюсарем-ремонтником;

11.09.2020 звільнений за переведенням в ПрАТ «ММК ім. Ілліча»;

12.09.2020 прийнятий на Аглофабрику слюсарем-ремонтником в ПрАТ «ММК ім. Ілліча».

Запис про звільнення відсутній.

Згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №199, 200, 201, 202 від 09.02.2023 року виданих ПРАТ «ММК ім. Ілліча», Позивач працював повний робочий день в ПРАТ «ММК ім. Ілліча» і за період з 14.04.1994 по 19.01.1997, з 20.01.1997 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 02.08.2016, з 12.09.2020 по 15.06.2022 виконував роботи у агломераційному виробництві (аглофабрика) за професією, посадою електромонтера з ремонту та обслуговування ел. устаткування, слюсаря-ремонтника металургійного устаткування, робітника (слюсаря-ремонтника) ремонтної служби, працівника (слюсаря-ремонтника металургійного устаткування) зайнятого ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва, що передбачені Списком 1 розділом 2 пунктом «а», код КП 1020100а-1753в, код КП 2а-3б, Списком 1 розділом 2 пунктом 2. Підстава: постанова КМУ №162 від 11.03.1994, №773 від 15.11.1994, №36 від 16.01.2003, №461 від 24.06.2016. Підстава видачі: накази про атестацію робочих місць: №137 від 10.05.1994, №127 від 07.05.1999, №192 від 30.06.2000, №224 від 07.05.2004, №98 від 07.05.2009, №330 від 07.05.2014, №371 від 29.04.2021.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №26 від 16.01.2025 виданої ТОВ «Метінвест-Промсервіс», Позивач працював повний робочий день в ТОВ «Метінвест-Промсервіс» з 01.10.2016 по 11.09.2020 та виконував ремонтні роботи в агломераційному виробництві (ЦСО) за професією посадою: працівник який зайнятий ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва: слюсар-ремонтник, згідно Списку 1 розділ ІІ підрозділ 2. Підстава Постанова КМУ №461 від 24.06.2016, №479 від 04.07.2017 ч. 1 п. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підстава видачі: наказ про атестацію № 512 від 03.05.2019 (первинна).

Відповідно до наданого розрахунку стажу Позивача форма РС-право, період служби в армії з 01.01.1992 по 30.10.1992 не зараховано до стажу Позивача, період роботи з 15.04.1994 по 19.01.1997, з 20.01.1997 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 31.12.2003, з 13.01.2016 по 31.01.2016 не зараховано до стажу, з 01.01.2010 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 30.06.2014, з 01.11.2015 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 по 02.08.2016, з 01.10.2016 по 31.12.2017 зараховано до страхового стажу, з 26.04.2016 по 30.04.2016 зараховано до пільгового стажу Список 2.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

На час роботи позивача були чинні Списки №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, №36 від 16.01.2003, №461 від 24.06.2016.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, постанови №36 від 16.01.2003 року та постанови №461 від 24.06.2016 року, посади Позивача «електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування, слюсар-ремонтник металургійного устаткування, слюсар-ремонтник ремонтної служби, слюсар-ремонтник металургійного устаткування зайнятий ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва» передбачені Списком №1 та обліковуються в розділі ІІ, пункт «а», код 1020100а-1753в, розділі ІІ, пункт «а», код 2а-3б та розділом ІІ пунктом 2 відповідно.

Також, відповідно до витягів з наказів №137 від 10.05.1994, №127 від 07.05.1999, №192 від 30.06.2000, №224 від 07.05.2004, №98 від 07.05.2009, №330 від 07.05.2014, №371 від 29.04.2021 професії які обіймав Позивач в спірні періоди були атестовані та відносяться до виробництв, робіт, професій та показників, робота на яких дає право на пенсію за стажем на пільгових умовах передбачених Списку №1.

Відповідно до роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України від 10 травня 1994 року №01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають, право на пенсію за віком на пільгових умовах" у випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.

Окрім того, Верховний Суд України у постанові від 22 червня 2011 року (справа №6-57227св10) зазначив, що згідно з пунктом 3 роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерстві праці України від 10 травня 1994 року №01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах" право на пенсію на пільгових умовах мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списками № 1 і № 2, протягом повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій. При цьому пунктом 7 цих роз`яснень передбачено, що у випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.

Отже, належними документами підтверджено роботу позивача у спірні періоди за Списком 1.

Щодо недоліків в трудовій книжці на які посилаються відповідачі у відзивах, суд зазначає.

Так, до 1993 року діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162. Ця інструкція не застосовується на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.

Наразі порядок ведення трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 № 58 (надалі - Інструкція № 58).

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 58 заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Згідно з пунктом 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.6 Інструкції № 58).

Відповідно до пунктів 2.8 та 2.15 Інструкції № 58, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим рядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Пунктом 4.1 Інструкції № 58визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Разом з тим, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи-працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права та інтереси.

З огляду на вищевикладене позивач не несе відповідальність за порушення вимоги ведення трудових книжок третіми особами.

Вищевказана позиція узгоджується з висновками Верховного суду, викладеними у постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17 та у справі №813/782/17 від 13.06.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Орган Пенсійного фонду не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а.

Суд зауважує, що в даному випадку записи у трудовій книжці позивача виконані без дефектів, містять підписи посадових осіб, при цьому здійснення записів про прийняття та звільнення з роботи різними чорнилами, не є тим недоліком, який може мати наслідком порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення.

Окрім того, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Щодо посилань на відсутність атестації робочих місць, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та розробленими Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров`я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

За приписами п.п. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Частиною 2 п. 4 цього Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому не проведення або не своєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації, а також формулювання наказів про проведення атестації робочих місць не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Аналогічний правовий висновок зазначено в Постанові Великої палати Верховного суду від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16-а.

Окрім цього, як зазначено вище, Накази про проведення атестації визначені в довідках №199, 200, 201, 202 від 09.02.2023, №26 від 16.01.2025.

Щодо не зарахування періодів роботи з підстав припиненням рф участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Отже, питання врахування періодів роботи в російської федерації після 01 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та російською федерацією.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі, Україна та російська федерація (надалі Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (ст. 5 Угоди).

Відповідно до ст. 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до частини другої статті 6 Угоди Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом рф Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною другою статті 4 Угоди Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі №676/6166/16-а та від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Таким чином, під час вирішення питання про наявність у позивача права на пенсію за віком відповідачем повинен був бути врахований трудовий стаж набутий нею на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, в тому числі на території рф.

Відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (надалі Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської соціальної хартії та ст. 46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні періодів роботи позивача на території рф.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що періоди роботи Позивача в ПРАТ ММК ім. Ілліча та ТОВ МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС з 15 квітня 1994 року 19 січня 1997 року, з 20 січня 1997 року 15 січня 2003 року, з 16 січня 2003 року 31 грудня 2003 року, з 01 січня 2010 року 30 вересня 2010 року, з 01 жовтня 2010 року 30 червня 2014 року, з 01 листопада 2015 року 31 грудня 2015 року, з 13 січня 2016 року 31 березня 2016 року, з 26 квітня 2016 року 30 квітня 2016 року, з 01 травня 2016 року 02 серпня 2016 року, з 01 жовтня 2016 року 31 грудня 2017 року, а також до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби 01 січня 1992 року 30 жовтня 1992 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

В іншій частині позовних вимог суд першої інстанції відмовив, а стороною позивача таке рішення суду оскаржено не було, тому в цій частині рішення місцевого суду апеляційному перегляду не підлягає та має бути залишено без змін.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі № 200/2550/25 залишити без змін.

Повне судове рішення 02 жовтня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук