Справа № 140/4485/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/4485/24 пров. № А/857/23900/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Затолочного В.С., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі №140/4485/24 за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання дії та бездіяльності протиправними, -

суддя в 1-й інстанції Ксензюк А.Я.,

дата ухвалення рішення 26 серпня 2024 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Волинської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16.01.2024 №UA205140/2023/000009/2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 15.01.2024 декларантом ФОП ОСОБА_1 , в порядку електронного декларування до Волинської митниці подано митну декларацію (далі також МД) 24UA04U0 з описом товару «Кондитерські вироби без вмісту какао: цукерки з вареного цукру з жировими добавками». Митна вартість товару декларантом визначена самостійно за першим методом, за ціною контракту скоригована на суму витрат на транспортування.

Незважаючи на наданий перелік документів, для підтвердження заявленої митної вартості, Волинською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000009/2 від 16.01.2024. Митну вартість товарів №1,2 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАIС Держмитслужби, а саме: товар 1 на рівні 2,51 дол. США/кг за МД №uА 100160/2023/239168 від 01.12.2023; товар 2 - на рівні 2,51 дол. США/кг за МД №UA807200/2023/015552 від 06.11.2023, з врахуванням положень статті 64 МК України.

ФОП ОСОБА_1 , скористалась правом, що визначене ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України (далі МК України), та заявою від 30.01.2024 митному органу додаткові документи та пояснення. Однак, Волинською митницею відмовлено в задоволені заяви, а рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000009/2 від 16.01.2024 залишено без змін.

Позивач вважає, що зауваження в рішенні про коригування митної вартості від 16.01.2024 №UA205140/2024/000009/2 були зроблені відповідачем без будь-якого аналізу змісту наданих до митного оформлення документів, наданих на вимогу митного органу додаткових документів, та документів направлених самостійно ФОП ОСОБА_1 , на адресу митного органу відповідно до пункту 8 статті 55 МК України.

Позивач зазначає, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на ідентичний або подібний (аналогічних) товар, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 16.01.2024 №UA205140/2024/000009/2, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, не наведено жодних пояснень щодо зроблених коригувань митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим.

Окрім того, приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого товару, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, як і не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 МК України.

Ні в запиті про надання додаткових документів, ні в рішенні про коригування митної вартості, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Митним органом при винесенні рішення про коригування митної вартості №UA205140/2024/000009/2 від 16.01.2024, не було спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність декларанта визначити на підставі наданих документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за правилами, визначеними у статті 58 МК України.

Митниця не підтвердила належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на вказане позивач вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості №UA205140/2024/000009/2 від 16.01.2024 необґрунтованим та таким, що суперечать вимогам МК України і підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 16.01.2024 №UA205140/2023/000009/2. Стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір в розмірі 1396,42 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржила Волинська митниця, оскільки вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права. Апелянт просив рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №140/4485/24 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ФОП ОСОБА_1 подано МД №24UA04U0 від 15.01.2024 на:

Товар 1: «Кондитерські вироби без вмісту какао: цукерки з вареного цукру з жировими добавками: карамель молочна «Мовсум» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. - 40 упак. карамель молочна «Кякилик» по 1000грам - в упаковці 6 шт. - 40 упак. карамель молочна «Чарлак» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. 40 упак. карамель молочна «Гарлавач» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 40 упак. карамель молочна «Му-Му» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. - 40 упак. карамель з ароматом персика по 1000 грам - в упаковці 6 шт. - 40 упак. Не містить ГМО. Торговельна марка «HASAR». Виробник Господарське товариство «ХАСАР», TM.»;

Товар 2: «Кондитерські вироби без вмісту какао: цукерки з вареного цукру, без жирових добавок, з начинкою: карамель льодяникова «Зирк» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. - 460 упак. карамель льодяникова «М`ятна» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. - 460 упак. карамель льодяникова «Дюшес» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. - 460 упак. карамель льодяникова «Апельсинова» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. - 60 упак. карамель льодяникова «Лимонна» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. - 120 упак. Не містить ГМО. Торговельна марка «HASAR». Виробник Господарське товариство «ХАСАР», TM.».

Разом з МД №24UA04U0 від 15.01.2024 подано перелік документів, визначених в гр. 44 МД.

На етапі перевірки правильності визначення митної вартості ввезеного позивачем товару з`ясовано, що митну вартість за МД №24UA04U0 від 15.01.2024 заявлено позивачем за основним (першим) методом визначення митної вартості, про що свідчить інформація, внесена до гр.43 МД.

Саме під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

- відповідно до рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.11.2023 №276, довідки про перевезення б/н від 28.11.2023 та договору (контракту) про перевезення №15-11 від 15.11.2023 послуги по перевезенню надає ТзОВ «Автоцех Карго», тоді як в автотранспортній накладній від 23.11.2023 №АА 0069883 зазначені інші перевізники;

- прайс-лист виробника, наданий для підтвердження ціни товару датований 18.12.2023, що не можливо однозначно ідентифікувати з партією товарів поданою до митного оформлення відповідно рахунок-фактура (інвойс) №265 від 23.11.2023;

- відповідно заявлених умов поставки FCA ТМ Ашхабад, покупець повинен оплатити вартість транспортування, страхування та навантажувально-розвантажувальних робіт. Інформації про вартість навантаження/розвантаження не надано.

Вказане може свідчити про наявність ризиків заявлення неповних відомостей щодо складових митної вартості.

Апелянт наголосив, що митному органу ні під час митного оформлення за МД від 15.01.2024 №24UA04U0, ні на вимогу надати додаткові документи декларантом не було долучено контракт №23/12/2022/1/22 від 23.12.2022 укладений між MARCEM GLOBAL LOJISTIK SAN VE TIC LTD STI (виконавець) та ТОВ «АВТОЦЕХ КАРГО» (Експедитор).

Крім того, у графі 16 та графі 23 автотранспортної накладної №АА 0069883 від 23.11.2023, яка надавалася декларантом під час митного оформлення, містилась інформація про перевізників. Проте вищевказана інформація, суперечить відомостям з рахунку на оплату (рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги) від 28.11.2023 №276 та довідки про перевезення №б/н від 28.11.2023, оскільки постачальником послуг відповідно до даного документу є ТОВ «АВТОЦЕХ КАРГО». Своєю чергою п.5.2 договору про надання транспортно експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом (договору (контракту) про перевезення) від 15.11.2023 №15-11 визначає, що розмір винагороди експедитора становить різниця між вартістю перевезення, узгодженою з між Замовником та третьою особою перевізником та вартість перевезення, визначеною у цьому Договорі. Водночас, слід зауважити, що у даному випадку разом із МД від 15.01.2024 №24UA04U0 декларант не подав до митного оформлення жодних письмових документів, які б підтверджували можливість/правомірність надання послуг перевізником. Усе вищевказане призвело до сумніву митниці в частині впливу третіх осіб на формування ціни товару, включаючи перевезення, що призводить до обґрунтованих сумнівів у частині підтвердження витрат на транспортування, які є однією зі складових митної вартості.

Також по МД №24UA04U0 від 15.01.2024 відбулось спрацювання системи АСАУР, що передбачало необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару. Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 (далі - Класифікатор). Таким чином, за зазначеною МД відбулось спрацювання профілю ризику: 105-2, 106 2. 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів».

З огляду на вищевказане, у зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, у відповідності до вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», ст.ст. 53, 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.

Однак декларант не надав додаткових документів, які б підтвердили заявлену митну вартість, про що повідомив листом №16/01_01 від 16.01.2024.

Таким чином, підставою прийняття рішення про коригування митної вартості товару стало виявлення у поданих до митного контролю та оформлення розбіжностей, які унеможливлювали визнання заявленої декларантом за першим методом митної вартості, а також не усунення в подальшому вказаних розбіжностей декларантом.

Відповідно до ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів торгівлі (GATT). Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, а саме: - товар 1 на рівні 2,51 дол.США/кг за МД №UA100160/2023/239168 від 01.12.2023;- товар 2 на рівні 2,51 дол.США/кг за МД №UA807200/2023/015552 від 06.11.2023. Проте судом першої інстанції не враховано, що ст.64 МК України чітко передбачено можливість застосування резервного методу визначення митної вартості товару на підставі раніше визнаних чи визначених вартостей, тобто митних декларацій, відомості про які наявні в митниці.

У прийнятому рішенні чітко вказано про використання раніше визнаних (визначених) митних вартостей шляхом зазначення номера та дати митних декларацій. При цьому, положення вказаної ст.64 МК України не передбачають проведення під час коригування митної вартості за вказаним методом із застосуванням раніше оформленої МД якихось додаткових розрахунків чи коригувань.

З огляду на все вищевказане, апелянт вважає, що рішення про коригування митної вартості товару №UA205140/2024/000009/2 від 16.01.2024 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, положень МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, а тому є законним та обґрунтованим.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець 21.09.2023, основним видом економічної діяльності якої є: 46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.103-104).

03.10.2023 між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та Господарським товариством «ХАСАР» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №53-23 (а.с.15-22, 23-27 переклад) відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує вироблені продавцем кондитерські вироби, що фасуються у фольговану пакувальну плівку з товарним знаком «HASAR» (далі товар), в асортименті, вказаному в специфікації Додатку №1 ,що невід`ємною частиною цього Договору, відвантажувальні реквізити на розсуд покупця.

На виконання умов контракту від 03.10.2023 №53-23, на підставі специфікації від 03.10.2023 (додаток 1) до вказаного контракту (а.с.30, переклад 31) позивачу було поставлено «HASAR» вироби кондитерські цукристі з різними фруктовими смаками, в загальній кількості 1800 коробок та вартістю 13632 доларів США, що підтверджується інвойсом №265 від 23.11.2023 (а.с.34-35,144, 36-37 переклад).

15.01.2024 декларантом в інтересах позивача подано до Волинської митниці МД №24UA04U0 (а.с. 74-76, 126-127) з метою здійснення митного оформлення наступного товару імпортованого згідно із вищезазначеними контрактом:

- Товар 1: «Кондитерські вироби без вмісту какао: цукерки з вареного цукру з жировими добавками: карамель молочна «Мовсум» по 1000 грам - в упаковці 6шт. 40 упак.карамель молочна «Кякилик» по 1000грам - в упаковці 6шт. - 40 упак.карамель молочна «Чарлак» по 1000 грам - в упаковці 6шт. 40 упак.карамель молочна «Гарлавач» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 40 упак.карамель молочна «Му-Му» по 1000грам - в упаков ці 6шт. - 40 упак.карамель з ароматом персика по 1000 грам в упаковці 6шт. - 40 упак. Не містить ГМО. Торговельна марка «HASAR». Виробник - Господарське товариство «ХАСАР», TM.»;

- Товар 2: «Кондитерські вироби без вмісту какао: цукерки з вареного цукру, без жирових добавок, з начинкою: карамель льодяникова «Зирк» по 1000 грам в упаковці 6шт. - 460 упак.карамель льодяникова «М`ятна» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. - 460 упак.карамель льодяникова «Дюшес» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. 460 упак.карамель льодяникова «Апельсинова» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. 60 упак.карамель льодяникова «Лимонна» по 1000 грам - в упаковці 6 шт. - 120 упак. Не містить ГМО. Торговельна марка «HASAR». Виробник Господарське товариство «ХАСАР», TM.».

Фактурна вартість товару становить 13632 доларів США (515 815,80 грн). Митна вартість товару заявлена за основним методом з урахуванням умов поставки FCA та становить 587606,80 грн (з урахуванням транспортних витрат).

До митної декларації для підтвердження митної вартості додано: зовнішньоекономічний договір (контракт) №53-23 від 03.10.2023 (а.с.15-22, 138 зворот.-141, 23-27 переклад), додаткову угоду №1 від 03.10.203 до вказаного контракту, рахунок-фактуру (інвойс) №265 від 23.11.2023 (а.с.34-35,144 36-37 переклад), договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №15-11 від 15.11.2023 (а.с.38-40, 141 зворот.-142), додаткову угода від 15.11.2023 до вказаного договору, (а.с.41), довідку про транспортно-експедиційні витрати б/н від 28.11.2023 (а.с.49), рахунок на оплату №276 від 28.11.2023 (а.с.50, 163), автотранспортну накладну (CMR) від 23.11.2023 №АА 0069883 (а.с.52,145 53 переклад), акт експертизи походження товару від 23.11.2023 №379514721 (а.с.58,146 зворот. 59 переклад), митну декларацію країни відправлення №07218/241123/0013523 24.11.2023 (а.с.63-67,133 зворот.-135, 68-72 переклад,), банківський платіжний документ від 21.11.2023 (а.с.61,162, 62 переклад), прайс-лист від 18.12.2023 (а.с.54,136 55 переклад), сертифікати якості від 03.11.2023 (а.с.131, 137-138, 148-150, 151-152, 154, 156-161, 166), інформаційний лист від 20.12.2023 №32 (а.с.150 зворот.), сертифікат походження товару форми СТ-1 ТМ UA від 23.11.2023 (а.с. 146), акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA408050/2024/000305 (а.с.147) (а.с.15-73).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронних повідомленнях декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, транспортні (перевізні) документи,5) відомості про вартість страхування, навантажно-розвантажувальних робіт та за власним бажанням інші додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (а.с. 89, 167).

Листом №16/01_01 від 16.01.2024 декларант повідомив, що усі наявні документи для підтвердження митної вартості імпортованих товарів надано, додаткових документів на підтвердження митної вартості надіслано не буде та просив прийняти рішення на основі наявних документів, без врахування термінів, визначених статтею 53 МК України (а.с.155).

Однак, Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 16.01.2024 №UA205140/2023/000009/2 (а.с.83-84, 127 зворот-128).

Як зазначено у графі 33 вказаного рішення митна вартість товарів №1, 2 які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

Згідно із статтею 54 МК України митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №24UA04U0 документи містять розбіжності, зокрема:

- відповідно до рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.11.2023 №276, довідки про перевезення б/н від 28.11.2023 та договору (контракту) про перевезення №15-11 від 15.11.2023 послуги по перевезенню надає ТзОВ «Автоцех Карго», тоді як в, автотранспортній накладній від 23.11.2023 №АА 0069883 зазначені інші перевізники;

- прайс-лист виробника, наданий для підтвердження ціни товару датований 18.12.2023, що не можливо однозначно ідентифікувати з партією товарів поданою до митного оформлення відповідно рахунок-фактура (інвойс) №265 від 23.11.2023;

- відповідно заявлених умов поставки FCA ТМ Ашхабад, покупець повинен оплатити вартість транспортування, страхування та навантажувально-розвантажувальних робіт. Інформації про вартість навантаження/розвантаження не надано. Вказане може свідчити про наявність ризиків заявлення неповних відомостей щодо складових митної вартості.

Згідно вимог наказу Держмитслужби від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» та згідно статтями 53, 54 МК України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.

Декларант не надав додаткових документів, які б підтвердили заявлену митну вартість, про що повідомив листом №16/01_01 від 16.01.2024.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, також вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Митну вартість товарів №1,2 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: товар 1 на рівні 2,51 дол.США/кг за МД №UA100160/2023/239168 від 01.12.2023; товар 2 на рівні 2,51 дол.США/кг за МД №UA807200/2023/015552 від 06.11.2023.

Одночасно із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів Волинська митниця видала карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000131 від 15.01.2024 (а.с.86-88, 129 зворот.-130).

На підставі МД №24UA59U4 від 19.01.2024 товар випущено у вільний обіг (а.с.77-79, 168169).

30.01.2024 ФОП ОСОБА_1 звернулася до відповідача із листом, в якому просила прийняти рішення про визнання митної вартості у відповідності до пункту 9 статті 55 МК України за ціною контракту (а.с.90-92) та додатково надана наступні документи: платіжну інструкцію від 05.01.2024 №4 (а.с.51), прайс-лист від 03.10.2023 (а.с.56, 57 переклад), платіжну інструкцію в іноземній валюті №13 від 20.11.2023 (а.с.60), №4 від 13.10.2023, копія додатку №2 до зовнішньоекономічного договору (контракту) №53-23 від 03.10.2023 (а.с.32, 33 переклад), гарантійний лист від 03.10.2023 (а.с.97-99, 99-100 переклад), інформаційний лист ТОВ «АВТОЦЕХ КАРГО» від 14.01.2024 №39 (а.с.42), договір №23/12/2022/1/22 від 23.12.2022 (а.с.43-45).

За результатами розгляду вказаної заяви, Волинська митниця листом від 12.02.2024 №7.3-2/7.3-15-02/10/1799 повідомила, що рішення про коригування митної вартості від 16.01.2024 №UA205140/2023/000009/2 не підлягає скасуванню (а.с. 93-96, 171-172).

Не погоджуючись із прийнятим Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34-1 ч. 1 ст. 4 МК України митні органи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 ст. 52 МК України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей (ч.ч. 8, 9 ст. 52 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст. 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 1, 2 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Положеннями ч. 5 ст. 54 МК України унормовано, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Положення ст. 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем разом із митною декларацією подано документи, які підтверджують митну вартість товарів, які ввозилися позивачем згідно з МД, зокрема: зовнішньоекономічний договір (контракт) №53-23 від 03.10.2023, додаткову угоду №1 від 03.10.203 до вказаного контракту, рахунок-фактуру (інвойс) №265 від 23.11.2023, договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №15-11 від 15.11.2023, додаткову угода від 15.11.2023 до вказаного договору, довідку про транспортно-експедиційні витрати б/н від 28.11.2023, рахунок на оплату №276 від 28.11.2023, автотранспортну накладну (CMR) від 23.11.2023 №АА 0069883, акт експертизи походження товару від 23.11.2023 №379514721, митну декларацію країни відправлення №07218/241123/0013523 24.11.2023, банківський платіжний документ від 21.11.2023, прайс-лист від 18.12.2023, сертифікати якості від 03.11.2023, інформаційний лист від 20.12.2023 №32, сертифікат походження товару форми СТ-1 ТМ UA від 23.11.2023, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA408050/2024/000305.

Однак відповідач поставив під сумнів їх достовірність у зв`язку з виявленням певних розбіжностей, про які зазначено в оскаржуваному рішенні №UA205140/2024/000009/2 від 16.01.2024, зокрема:

- відповідно до рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.11.2023 №276, довідки про перевезення б/н від 28.11.2023 та договору (контракту) про перевезення №15-11 від 15.11.2023 послуги по перевезенню надає ТзОВ «Автоцех Карго», тоді як в, автотранспортній накладній від 23.11.2023 №АА 0069883 зазначені інші перевізники;

- прайс-лист виробника, наданий для підтвердження ціни товару датований 18.12.2023, що не можливо однозначно ідентифікувати з партією товарів поданою до митного оформлення відповідно рахунок-фактура (інвойс) №265 від 23.11.2023;

- відповідно заявлених умов поставки FCA ТМ Ашхабад, покупець повинен оплатити вартість транспортування, страхування та навантажувально-розвантажувальних робіт. Інформації про вартість навантаження/розвантаження не надано. Вказане може свідчити про наявність ризиків заявлення неповних відомостей щодо складових митної вартості.

Надаючи оцінку відповідним зауваженням та доводам митного органу, суд враховує таке.

Щодо розбіжностей перевізників у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг, довідці на перевезення та договорі із ТОВ «Автоцех-Карго» та у автотранспортній накладній від 23.11.2023, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно із пунктом 3.1. договору №53-23 від 03.10.2023 постачання товару здійснюється залізничним або автомобільним транспортом на умовах FCA Ашгабат, Туркменістан (Інкотермс-2010).

Судом першої інстанції достеменно встановлено факти укладення між ФОП ОСОБА_1 1 (замовник) та ТОВ «АВТОЦЕХ КАРГО» (експедитор) договору про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 15.11.2023 №15-11, а також обов`язок експедитора від свого імені і за рахунок замовника здійснювати організацію доставки вантажів у міжнародних та внутрішніх сполученнях власноруч або залучаючи для здійснення перевезень третю сторону на підставі договору перевезення, укладеного між експедитором і третьою стороною. При цьому, залишаючись відповідальним перед замовником за їхні дії як за свої власні.

Факт оплати відповідних послуг підтверджується рахунком на оплату від 28.11.2023 №276 та платіжною інструкцією від 05.01.2024 №4.

Згідно з інформаційним листом №39 від 14.01.2024 ТОВ «АВТОЦЕХ КАРГО» повідомило, що співпрацює з турецькою компанією MARCEM GLOBAL LOJISTIK (виконавець) на підставі контракту 33/12/2022/1/22 від 23.12.2022, яка є постійним партнером для перевезення вантажів з Туркменістану та Туреччини в Україну. В свою чергу MARCEM GLOBAL LOJISTIK експедирує авто у інших компаній, які є безпосередніми перевізниками. По рахунку №276 від 28.11.2023 на загальну суму 150 00,00 грн експедиційні послуги входять у вартість перевезення.

Так, 23.12.2022 між підприємством MARCEM GLOBAL LOJISTIK SAN VE TIC LTD STI (виконавець) та ТОВ «АВТОЦЕХ КАРГО» (експедитор) укладено контракт 33/12/2022/1/22, відповідно до пункту 1.2. якого експедитор надає вантажі для перевезення транспортом виконавця а виконавець виконує перевезення цих вантажів згідно із заявками експедитора, власними вантажними автомобілями, або залучає інші транспортні компанії.

Крім того, до матеріалів справи долучено інформаційний лист №40 від 17.01.2024 (а.с.48), яким доведено до відома, що компанія Gulum Transport перевозила вантаж для компанії ФОП ОСОБА_1 , а також договір міжнародного перевезення від 03.01.2024 між компанією MARCEM GLOBAL LOJISTIK SAN VE TIC LTD STI та Gulum Transport LTD STI (а.с.46, 47).

У даному випадку апелянтом не обґрунтовано, яким чином вказані недоліки впливають на визначення митної вартості товару, враховуючи те, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для її визначення. Своєю чергою, приписами МК України не передбачено, що СМR є джерелом відомостей про митну вартість товарів.

У контексті спірних правовідносин слід дійти висновку, що суд першої інстанції підставно вважав, що зазначення в автотранспортній накладній перевізником підприємства, яке не є стороною договору на транспортно-експедиторське обслуговування, у цьому випадку не вважається порушенням договірних зобов`язань чи митного законодавства, і не може бути підставою для не визнання митної вартості товару та її коригування.

Щодо розбіжності у тому, що прайс-лист виробника, наданий для підтвердження ціни товару датований 18.12.2023, що не можливо однозначно ідентифікувати з партією товарів поданою до митного оформлення відповідно рахунок-фактура (інвойс) №265 від 23.11.2023, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідний прайс-лист оформлений на фірмовому бланку, в якому міститься інформація про вартість за одиницю (за упаковку) товару. Прайс-лист оформлений для широкого кола осіб, бо не містить конкретного адресата, поданий прайс-лист скріплений печаткою та підписом посадових осіб компанії, тому не повинен викликати будь-яких сумнівів у їх належності.

До переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція). Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Код документу 3014 (прайс-лист) справді передбачає, що такий документ має бути виданий виробником товару. Відображена у прайс-листі вартість товарів в повній мірі відповідає тій вартості, що визначена у рахунку-фактурі щодо кожної поставки. В той же час, митним органом не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем прайс-листа, виданого 18.12.2023, ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару, за умови, що відображена у прайс-листі інформація щодо вартості одиниці товару відповідає вартості, що визначена у поданому до митного оформлення рахунку-фактурі.

Також суд першої інстанції надав вірну оцінку як таким, що не заслуговують на увагу, твердженням митного органу про те, що відповідно заявлених умов поставки FCA ТМ Ашхабад, покупець повинен оплатити вартість транспортування, страхування та навантажувально-розвантажувальних робіт, а інформації про вартість навантаження/розвантаження не надано, оскільки згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

У постанові Верховного Суду від 07.07.2023 у справі №803/718/17 сформовано висновок, що якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Таким чином, довідка від 28.11.2023 підтверджує витрати на перевезення вантажу за маршрутом м. Ашхабад (Туркменістан) м. Луцьк (Україна), та відповідно до якої витрати з перевезення вантажу становлять 78103,00 грн, в тому числі: від м. Ашхабат до митного переходу Сірет-Порубне 71791,00 грн від прикордонного переходу Сірет-Порубне до місця вивантаження м. Луцьк 6312,00 грн. Відповідно до цього документу страхування вантажу не проводилось.

Вищевказана довідка містить числове значення витрат щодо транспортування товару до кордону України в розмірі 71791,00 грн ці транспортні витрати були включені до митної вартості відповідно до частини десятої статті 58 МК України.

Із вищенаведеного слідує, що зазначені відповідачем розбіжності у поданих декларантом документах жодним чином не впливають на правильність визначення заявленої митної вартості та її складових, адже позивачем були спростовані можливі сумніви митного органу щодо зазначених розбіжностей, проте відповідач безпідставно та необґрунтовано не взяв це до уваги та не зазначив, яким чином зазначені розбіжності мають вплив на заявлену митну вартість і її складові.

Отже, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження.

Водночас, спрацювання системи управління ризиками АСАУР є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Також в ЄАІС ДФС України є відсутньою інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

З урахуванням викладеного, позивач відповідно до вимог ст.ст. 52, 53 МК України подав всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в ч.3 ст.53 МК України, і відповідач не мав підстав для прийняття оскаржених рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Колегія суддів погоджується з послідовним висновком суду першої інстанції про те, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто, підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4 і 5 ст.58 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом п .2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затв. наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

У спірному рішенні митний орган лише вказав номери та дати митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

Графа 33 оскаржуваного рішення не містить інформації який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості такого товару, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товару, відсутнє її коригування, не зазначено фактів, які вплинули або повинні вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості, тощо.

За таких обставин, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Слід зауважити, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такої позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 25.02.2020 у справі №260/718/19 та від 27.04.2020 у справі №140/804/19.

Так, нормою ч. 2 ст. 64 МК України встановлено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях

За усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому, наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/17 дійшов висновку про те, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про розмитнення у попередніх періодах аналогічних товарів із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, апеляційний суд вважає, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому, зазначені документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас, такі підтверджували числові значення митної вартості.

Разом з тим, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо непідтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Враховуючи вищезазначене, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

За таких обставин визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів 16.01.2024 №UA205140/2023/000009/2, не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, є протиправним та підлягає скасуванню.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі №140/4485/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. С. Затолочний
Т. В. Онишкевич