Справа № 260/6521/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/6521/24 пров. № А/857/17434/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

секретар судового засідання Слободян І.М.

за участю представників:

відповідача Доскоч О.А.

третя особа Мурована І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційні скарги Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та Головного управління ДПС в Тернопільській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року (головуючий суддя Скраль Т.В., м.Ужгород, проголошено 16:48:05) у справі №260/6521/24 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця Дома- ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа Головне управління ДПС в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

27.03.2025 позивач ( ОСОБА_2 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа Головне управління ДПС в Тернопільській області, в якому просив: визнати протиправною і скасувати постанову Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 серпня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС у розмірі 720 000,00 грн.

Позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова не містить обґрунтованих мотивів накладення штрафу на позивача, оскільки повідомлення про надходження актів фактичних перевірок було отримано позивачем лише 28 серпня 2024 року, а тому й пояснення були надані після цієї дати, і вказане відбулося не з вини позивача. Висновки контролюючих органів щодо порушення ФОП Домою- ОСОБА_1 положень трудового законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками, є необґрунтованими та спростовується неодноразово наданими правочинами, які є чинними, а також поясненнями позивача під час фактичних перевірок у приміщенні обох магазинів. При цьому, фактичні перевірки позивача були призначені та проведені ГУ ДПС у Тернопільській області безпідставно та з порушенням вимог податкового законодавства. Крім того, посадовими особами ГУ ДПС у Тернопільській області під час їх проведення були прямо проігноровані надані інспекторам договори про співпрацю із невідомих причин.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року в адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 серпня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС у розмірі 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) гривень.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до Актів перевірки від 19.06.2024 №7687/19/00/0704/ від 19.06.2024 №7683/19/00/0704/, спеціалістами ГУ ДПС під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 , виявлено факт використання праці неоформлених 3 працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, що стало підставою для застосування попередження за порушення законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено абзацом другим частини 2 статті 265 КЗпП України, у зв`язку з тим, що ФОП Дома- ОСОБА_1 є платником податку 2 групи спрощеної системи. Жодних документів, які б підтверджували належне працевлаштування працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 під час проведення фактичної перевірки працівниками ГУ ДПС у Тернопільській області, позивачем надано не було. На думку апелянта, з наведеного вище випливає, що працівники - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 допущені до роботи позивачем без належного оформлення трудових відносин, чим порушено вимоги частини 4 статті 24 КЗпП України.

Крім того, рішення суду оскаржило Головне управління ДПС в Тернопільській області. Свою апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що в ході проведення фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_1 не надано квитанцій (другі примірники комітентських карток), які виписуються на товар прийнятий на комісійну торгівлю, а також на товари, в торгівельному залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не встановлено товарні ярлики та цінники. Таким чином, у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , немає належних документів обліку, які встановлені законодавством для комісійної торгівлі. Отже, виходячи з вищенаведеного, апелянт вважає, що вданому випадку не має ознак комісійної торгівлі товарами в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а тому при проведенні фактичної перевірки не враховано Акт приймання-передачі товарів до договору комісії №ДВ-15-05-24-ШД від 15.05.2024, як документ, який підтверджує ведення обліку. Відтак, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 не ведеться, в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації, чим порушуються вимоги п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР. Під час проведення фактичної перевірки ФОП Дома- ОСОБА_1 через продавця ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було надано Запит від 10.06.2024 про надання документів (копій документів), які пов`язані з предметом перевірки. Проте, ФОП ОСОБА_2 не надала до закінчення перевірки документи (копії документів), які були зазначені в запиті. В магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було складено акт №82/19/00/0704/ від 20.06.2024, який засвідчує факт ненадання у визначений у запиті термін (надання не в повному обсязі, відмови від надання) платником податків документів для перевірки. Таким чином, апелянт вважає, що були порушені вимоги п.85.2, ст. 85 ПК України. Крім того, було складено: акт №83/19/00/0704/ від 20.06.2024 відмови від підписання матеріалів перевірки; акт №84/19/00/0704/ від 20.06.2024 відмови від отримання акта перевірки.

27.05.2025 відповідачем до суду подано додаткові пояснення. В даних поясненнях просить при розгляді даної справи взяти до уваги правовий висновок в аналогічних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 06 березня 2025 року №260/4202/24. Вважає, що спірні правовідносини у постанові Верховного Суду від 06 березня 2025 року №260/4202/24 є аналогічні із справою №260/6521/24 за адміністративний ФОП ОСОБА_2 до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та населення №9295/19/00/0704/362750474-ДПС від 23.08.2024.

02.06.2025 позивачем до суду подано відзив на апеляційні скарги. Доводи відзиву аналогічні доводам адміністративного позову. Крім того, зазначає, що посилання апелянта (відповідача) на постанову Верховного Суду від 21.11.2024 у справі № 260/4202/24 є безпідставними, оскільки висновки, викладені у цій постанові, не є релевантними до правовідносин у цій справі. Вважає, що висновок у справі № 260/4202/24 викладений за встановлення інших фактичних обставин справи, та стосується неприпустимості обміну персоналом (працівниками) між суб`єктами господарювання на підставі договорів про співробітництво. Більше того, за фактичними обставинами справи № 260/4202/24 вбачається, що договори про співпрацю узагалі не були надані контролюючому органу під час відповідної перевірки, а лише про наявність таких було повідомлено безпосередньо в суді. Також, у справі № 260/4202/24 встановлено залучення працівників однієї сторони до виконання роботи на користь іншої сторони. Тобто встановлений обмін персоналом. Попри це, витягуючи висновки з контексту, апелянт не зазначає п. 91 даної постанови, в якій Верховний Суд наголосив: «Ключовим фактором є фактичний характер співпраці. Систематичне виконання особою трудових функцій в інтересах іншого підприємця, без укладення трудового договору, кваліфікується як приховані трудові відносини, що є порушенням трудового законодавства. Факт здійснення розрахункових операцій або продажу товарів особою, яка не має офіційного працевлаштування, за відсутності переконливих доказів протилежного, може слугувати вагомим, але не вичерпним доказом таких відносин. Вирішальним у спорах є встановлення реальних обставин співпраці, а не лише формальне тлумачення договірних положень». Щодо апеляційної скарги ГУ ДПС у Тернопільській області, то на думку позивача, така зводиться до повторення позиції ДПС, яка викладена в письмових заявах по суті, поданих суду першої інстанції. Порушення, встановлені під час проведення фактичних перевірок, підстави для проведення таких перевірок, не були предметом позову ФОП ОСОБА_2 , та не були обставинами, які підлягали встановленню під час вирішення спору в цій справі. Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до оцінки обставин, які були встановлені під час проведення відповідних фактичних перевірок, хоча оцінці підлягали обставини, встановлені відповідачем під час винесення оспорюваної постанови про накладення штрафу. Просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг.

04.08.2025 позивачем до суду подано додаткові пояснення. Зазначає, що у матеріалах справи наявні відповідні договори про співпрацю, укладені між позивачем та ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , які були надані під час відповідної перевірки. На момент укладення цих договорів всі сторони були фізичними особами-підприємцями, що підтверджується відповідними виписками, наявними в матеріалах справи, предметом договорів є об`єднання спільних зусиль з приводу управління магазином. Отже, відсутність належних та допустимих доказів порушення трудового законодавства позивачем виключає підстави для притягнення такої особи до відповідальності, встановленої частиною другою статті 265 КЗпП України. Таким чином, вважає, що суд першої інстанції здійснив повне та всебічне дослідження доказів, надав належну правову оцінку кожному доказу, наявному в матеріалах справи, і доводам сторін у їх сукупності, та як наслідок зробив правильний висновок про задоволення позову та скасування постанови Держпраці, якою безпідставно на позивача накладено штраф у розмірі 1200000,00 гривень. Просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг.

01.10.2025 ГУ ДПС у Тернопільській області подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів щодо правомірності поданої апеляційної скарги.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні підтримують вимоги апеляційних скарг.

Представник позивача заперечує доводи апеляційних скарг. Вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Фізична особа-підприємець Дома- ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність із 2024 року, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 000499522.

Основний вид економічної діяльності 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

10 червня 2024 року Головним управлінням ДПС у Тернопільській області наказом № 1316-п наказано провести з 10 червня 2024 року фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за період діяльності відповідно до статті 102 ПК України.

10 червня 2024 року Головним управлінням ДПС у Тернопільській області сформовано направлення на перевірку № 2241 та № 2242 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .

10 червня 2024 року Головним управлінням ДПС у Тернопільській області наказом № 1315-п наказано провести з 10 червня 2024 року фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_3 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за період діяльності відповідно до статті 102 ПК України.

10 червня 2024 року Головним управлінням ДПС у Тернопільській області сформовано направлення на перевірку № 2238, № 2239, № 2240 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 .

19 червня 2024 року за наслідками фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 сформовано акт перевірки щодо дотримання суб`єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв № 7683/19/00/0704/.

В акті зазначено, що ФОП Дома- ОСОБА_1 не укладено трудовий договір із ОСОБА_5 , яка здійснила реалізацію товарів.

19 червня 2024 року за наслідками фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 сформовано акт перевірки щодо дотримання суб`єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв № 7686/19/00/0704/.

В акті зазначено, що під час проведення фактичної перевірки ФОП Дома- ОСОБА_1 виявлено факт використання праці неоформлених працівників ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 , без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

11 липня 2024 року Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці надіслано ФОП Дома- ОСОБА_1 повідомлення про те, що 11 липня 2024 року розпочато адміністративне провадження щодо накладення штрафу передбаченого частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України за актами Головного управління ДПС у Тернопільській області від 19 червня 2024 року № 7686/19/00/0704/ та №7683/19/00/0704/.

31 липня 2024 року об 11:00 год відповідно до протоколу слухання Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці розглянуто справу на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України відповідно до актів ДПС №7687/19/00/0704/362750474-ТД/ДПС та № 7683/19/00/0704/362750474-ТД/ДПС від19.06.2024 року.

31 липня 2024 року заступником начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Андрійчуком Віктором Петровичем застосовано до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 попередження №7687/19/00/0704/362750474-ТД/ДПС за порушення законодавства про працю, відповідальність за яке передбачена абзацом другим частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, у звязку з тим, що ФОП Дома- ОСОБА_1 є платником єдиного податку 2 групи.

Вказане попередження позивачем не оскаржувалося.

09 липня 2024 року за Наказами №1555-п, №1552-п Головного управління ДПС у Тернопільській області наказано провести фактичну перевірку позивача за адресами: АДРЕСА_3 та за адресою АДРЕСА_2 . Перевірка стосувалася в тому числі і оформлення трудових відносин з працівниками.

09 липня 2024 року Головним управлінням ДПС у Тернопільській області сформовано направлення на перевірку № 2656/07-04, № 2657/07-04, № 2746/07-04, №2675/07-04 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .

09 липня 2024 року Головним управлінням ДПС у Тернопільській області сформовано направлення на перевірку № 2658/07-04, № 2659/07-04, №2683/07-04, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до акту №9295/19/00/0704/ від 19 липня 2024 року, посадовими особами ГУ ДПС у Тернопільській області під час проведення фактичної перевірки 10 липня 2024 року ФОП Дома- ОСОБА_1 виявлено факт використання праці неоформлених працівників ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до акту №9297/19/00/0704/ від 19 липня 2024 року, посадовими особами ГУ ДПС у Тернопільській області під час проведення фактичної перевірки 10 липня 2024 року ФОП Дома- ОСОБА_1 виявлено факт використання праці неоформленого працівника ФОП ОСОБА_9 без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

31 липня 2024 року Головне управління ДПС у Тернопільській області листом №3792/5/19-00-07-04-10 на адресу Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надіслало матеріали фактичних перевірок ФОП Дома- ОСОБА_1 , а саме: акт перевірки від 19.07.2024 №9295/19/00/0704/ НОМЕР_2 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 та акт перевірки від 19.07.2024 №9297/19/00/0704/ у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .

07 серпня 2024 року Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці надіслано ФОП Дома-Верменко Вікторії Іванівни повідомлення про те, що 07 серпня 2024 року розпочато адміністративне провадження щодо накладення штрафу передбаченого частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України за актами Головного управління ДПС у Тернопільській області від 19 липня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС та №9297/19/00/0704/362750474-ДПС.

23 серпня 2024 року об 10:30 год відповідно до протоколу слухання Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці розглянуто справу на підставі абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП України відповідно до актів ДПС №9295/19/00/0704/362750474-ДПС та №9297/19/00/0704/362750474-ДПС від 19.07.2024 року.

23 серпня 2024 року начальник Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Сагайдак Богдан Степанович постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС, розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі Актів перевірки щодо дотримання суб`єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв Головного управління ДПС у Тернопільській області від 19 липня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474 та від 19 липня 2024 року № 9297/19/00/0704/362750474 щодо порушень у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 законодавства про працю, встановив порушення роботодавцем законодавства в частині укладення трудового договору з найманими працівниками, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та керуючись статтею 265 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (зі змінами), та на підставі абзацу третього частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України вирішив накласти на Фізичну особу-підприємця Дома- ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 200 000 гривень.

В постанові зазначено, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вже було вчинено порушення щодо фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), яке зафіксовано в актах ГУ ДПС у Тернопільській області від 19.06.2024 №7687/19/00/0704/ та від 19.06.2024 №7683/19/00/0704/.

За результатами розгляду справи за актами ГУ ДПС у Тернопільській області від 19.06.2024 №7687/19/00/0704/ та від 19.06.2024 №7683/19/00/0704/362750474 Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці було застосовано попередження до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 31.07.2024 № 7687/19/00/0704/362750474-ТД/ДПС.

Відтак, актами ГУ ДПС у Тернопільській області від 19 липня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474 та від 19 липня 2024 року № 9297/19/00/0704/362750474 виявлено повторно порушення Фізичною особою-підприємцем Домою- ОСОБА_1 законодавства про працю в частині не оформлення трудових відносин з найманими працівниками, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС від 23 серпня 2024 року, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час прийняття оскаржуваної постанови уповноваженими особами відповідача не було об`єктивно встановлено всіх обставин в частині оформлення трудових відносин.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (ПК України) та відповідно до такої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо) (пункт 80.6 статті 80 ПК України).

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Відповідно до пункту 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Відповідно до підпункту 20.1.47 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право отримувати пояснення від роботодавців та/або їх працівників, та/або осіб, праця яких використовується без документального оформлення, під час проведення перевірок з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання податковим агентом податкового законодавства щодо оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом.

Відповідно до частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (КЗпП України) юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (крім випадків, якщо платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків є сам працівник) - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження; вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення. Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 259 КЗпП України встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (Порядок № 509), у пункті 1 та 2 якого визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами 2-7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення». Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (уповноважені посадові особи). Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Таким чином, акт перевірки територіального органу ДПС, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, є самостійною підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України.

Щодо факту порушення вимог частини 4 статті 24 КЗпП України ФОП Дома ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Нормами статті 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини 2 статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно з частиною 3 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи вищенаведене, апеляційний суд зазначає, що трудовий договір чинне законодавство визначає як домовленість між працівником і власником про умови виконання роботи, оскільки працівники самі не організовують роботу і виконують таку не на власний ризик та розсуд, а підпорядковуються відповідним посадовим особам.

Відповідно до частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження; вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. При цьому, має бути встановлений факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці. Факт допуску особи до роботи без оформлення трудового договору повинен бути підтверджений достатнім обсягом доказів, що характеризують відносини особи та суб`єкта господарювання, який його наймає, як трудові, від таких осіб повинно бути відібрано пояснення. У акті, складеному за наслідками перевірки, повинні фіксуватись лише ті порушення, які достеменно підтверджені доказами (документами, поясненнями тощо) у обсязі, що дозволяє беззаперечно стверджувати про виявлені факти. При цьому, такі докази не мають носити суперечливий характер, допускати неоднозначне тлумачення. Важливість відображення (фіксації) у акті, складеному за наслідками проведеної уповноваженим органом перевірки, достовірної і повної інформації обумовлено тим, що такий документ є підставою для застосування фінансових санкцій та становить основну частину доказової бази при розгляді справи про накладення штрафу.

Отже, контролюючий орган, під час здійснення фактичної перевірки в межах наданої компетенції, повинен був перевірити і з`ясувати усі обставини, які охоплювались предметом перевірки, зокрема, в частині факту допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), а також підтвердити такі належними та допустимими доказами.

Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

31 липня 2024 року Головне управління ДПС у Тернопільській області листом № 3792/5/19-00-07-04-10 на адресу Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надіслало матеріали фактичних перевірок ФОП Дома- ОСОБА_1 , а саме: акт перевірки від 19.07.2024 №9295/19/00/0704/ НОМЕР_2 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 та акт перевірки від 19.07.2024 №9297/19/00/0704/ НОМЕР_2 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту №9295/19/00/0704/ від 19 липня 2024 року, посадовими особами ГУ ДПС у Тернопільській області під час проведення фактичної перевірки ФОП Дома- ОСОБА_1 виявлено факт використання праці неоформлених працівників ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до акту №9297/19/00/0704/ від 19 липня 2024 року, посадовими особами ГУ ДПС у Тернопільській області під час проведення фактичної перевірки ФОП Дома- ОСОБА_1 виявлено факт використання праці неоформленого працівника ФОП ОСОБА_9 без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Як слідує із письмових пояснень від 03 вересня 2024 ФОП Дома- ОСОБА_1 , виявлені неоформлені працівники, які зафіксовані під час проведення перевірки посадовими особами ДПС є фізичними особами-підприємцями та не здійснюють трудову діяльність, а є партнерами які діють шляхом об`єднання фінансових активів і зусиль спільно діяти з приводу управління та організації роботи торгової точки. Крім того, до пояснення подано копії договорів про співпрацю (6 шт.) та копія виписок з ЄДР (6шт.), Однак, такі пояснення відповідачем не враховано, оскільки надійшли до вказаного органу після винесення оскаржуваної постанови.

Так, відповідно до долучених до матеріалів справи копій виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відповідно такі особи на час перевірки були зареєстровані як фізична особа-підприємець, основний вид економічної діяльності 47.11 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

До матеріалів справи позивачем долучено Договори про співпрацю від 12 травня 2024 року, від 01 червня 2024 року та від 01 липня 2024 року, що укладені між ФОП Дома- ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , відповідно до умов якого сторони за цими Договорами зобов`язалися шляхом об`єднання фінансових активів і зусиль спільно діяти з приводу управління та організації роботи торгових точок магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 та за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: підтримувати позитивну репутацію магазину, аналізувати конкурентоспроможності, вносити пропозиції з підвищення продажів.

Апеляційний суд зауважує, що такі докази були надані під час останньої перевірки інспекторам Головного управління ДПС у Тернопільській області, однак такі відповідачу податковим органом не були передані, та не були враховані під час прийняття оскаржуваної постанови .

Так, відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Отже, фізична особа-підприємець має право здійснювати підприємницьку діяльність самостійно, шляхом створення юридичних осіб, із залученням найманої праці та спільно з іншими особами на підставі відповідних угод.

Таким чином, факт проведення розрахункових операцій ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 та продажу товару у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 та за адресою: АДРЕСА_2 під час фактичної перевірки ФОП Дома- ОСОБА_1 , не може бути самодостатньою підставою на підтвердження трудового характеру правовідносин між ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 та позивачем, а є наслідком реалізації договору про співпрацю фізичних осіб-підприємців.

Крім того, колегія суддів вказує, що однією з ключових, законодавчо визначених цілей здійснення заходів перевірки суб`єктів господарювання на дотримання вимог щодо офіційного оформлення працівників (окрім безпосереднього захисту їх прав), є здійснення вказаними працівниками належних відрахувань у визначені державні фонди з отриманої заробітної плати.

Отже, ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 (яких податковий орган самостійно визначив працівниками позивача) мають статус фізичної особи-підприємця, що передбачає сплату ними, зокрема, єдиного внеску, внаслідок чого вищезазначена мета по утриманню належних відрахувань досягається, а тому відсутність належних та допустимих доказів порушення трудового законодавства позивачем, виключає підстави для притягнення такої особи до відповідальності, встановленої частиною 2 статті 265 КЗпП України.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на час розгляду справи суб`єктом владних повноважень не надано доказів, які б підтверджували перебування ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 в трудових відносинах з позивачем, а тому покликання контролюючого органу на ймовірні порушення вимог законодавства без підтвердження належними та допустимими доказами, не може підтверджувати такі порушення автоматично. Таким чином, оцінка досліджених доказів дає підстави колегії суддів вважати, що під час прийняття оскаржуваної постанови уповноваженими особами відповідача не було об`єктивно встановлено всіх обставин в частині оформлення трудових відносин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 серпня 2024 року № 9295/19/00/0704/362750474-ДПС не відповідає встановленим статтею 2 КАС України критеріям обґрунтованості та безсторонності (неупередженості), а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та Головного управління ДПС в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 260/6521/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 02.10.25