Справа № 160/20543/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , як законного представника малолітньої особи ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 , як законний представник малолітньої особи ОСОБА_2 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати позивачу, як законному представнику малолітнього ОСОБА_3 всіх видів грошового забезпечення, грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної та додаткової відпусток право на яке набув до дня смерті військовослужбовець ОСОБА_4 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як законному представнику малолітнього ОСОБА_5 всі види грошове забезпечення за квітень, травень 2022 року, грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної та додаткової відпусток загиблого батька матроса ОСОБА_6 .
Ухвалою суду від 21.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .
Сповіщенням сім`ї №Г/1678 від 15.05.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено ОСОБА_1 , що її чоловік, матрос ОСОБА_13 , загинув в бою за України ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Маріуполь Донецької області.
Актом про надання смерті від 09.07.2023 №4509/ОКП, виданим ВЧ НОМЕР_1 засвідчено, що 05.05.2022 ОСОБА_13 , перебуваючи у населеному пункті Маріуполь на Донеччині, приймаючи участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, виконуючі бойове завдання загинув на території ПрАТ «Металургійного комбінату «АЗОВСТАЛЬ», внаслідок обстрілу з боку противника під час ведення бойових дій.
26.09.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , відповідно до якого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_13 є батьками неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На момент державної реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відомостях про батьків був вказаний ОСОБА_8 , за вказівкою матері дитини, відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.
Загиблий ОСОБА_9 мав статус дитина-сирота, близьких родичів не мав, що підтверджується, зокрема, копією рішення виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу від 15.11.2000 №153/9 «Про влаштування в Дитячий будинок неповнолітнього ОСОБА_13 , 1996 р.н.».
Враховуючи, що ОСОБА_9 мав статус дитина-сирота та не мав близьких родичів, позивачем була подана заява до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу про встановлення факту смерті.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2024 у справі №214/4255/24 заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Джемерчук Олена Валеріївна, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Одеса), заінтересована особа: Міністерство оборони України, заінтересована особа: Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської області обласної державної адміністрації про встановлення факту батьківства задоволено; встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровська область, Україна.

Додатковим рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2024 у справі №214/4255/24 доповнено резолютивну частину рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Джемерчук Олена Валеріївна, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа: Міністерство оборони України, заінтересована особа: Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської області обласної державної адміністрації про встановлення факту батьківства, наступним абзацом:

«Внести зміни до актового запису №302 від 08.06.2017 про народження ОСОБА_12 вчиненого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виключивши запис про те, що батьком ОСОБА_12 є ОСОБА_8 , громадянин України, вказавши батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України. Змінити прізвище дитини з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 » та по батькові з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_17 ».

17.01.2025 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно видано свідоцтво про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_5 , де батьками ОСОБА_2 зазначені ОСОБА_13 та ОСОБА_1 .

На відповідне звернення ОСОБА_1 про виплату всіх видів грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної та додаткових відпусток, право на яке набув до дня смерті ОСОБА_13 , ВЧ НОМЕР_1 від 03.03.2025 №185/ВхЗП повідомлено, що належні та не виплачені суми грошового забезпечення включаються до складу спадщини. Допомога на поховання виплачується одному із членів сім`ї військовослужбовця на підставі витягу з реєстру про смерть для отримання допомоги на поховання.

З наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.04.2025 №92 вбачається, що матрос ОСОБА_9 , колишній навідник відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти НОМЕР_6 батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_1 , зарахований у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок обстрілу з боку противника під час ведення бойових дій.

Згідно з пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключений зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 та зняти зі всіх видів забезпечення з 06.05.2022 і направлено документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

На підставі вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 №829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців (зі змінами) та телеграми фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_8 від 26.04.2023 №181/1-547 компенсувати матеріальні витрати на ритуальні послуг (поховання).

На підставі вимог розділів XVI, VI та ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (із змінами) наказано:

- виплатити премію за особистий внесок у загальні результати служби за травень 2022 у повному обсязі;

- виплатити надбавку за особливості проходження служби за травень 2022 у повному обсязі.

На підставі вимог розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (із змінами):

- додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень за травень 2022 виплачена у повному обсязі.

На підставі вимог розділів ХХІІ та XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (із змінами):

- грошову допомогу для оздоровлення за 2025 рік не отримав;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань 2025 рік не отримав.

Постійним або службовим житлом не забезпечувався.

21.05.2025 позивач повторно звернулась до командира ВЧ НОМЕР_1 із заявою про виплату їй всіх видів грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної та додаткових відпусток, право на яке набув до дня смерті ОСОБА_13 .

Матеріали справи не містять доказів надання відповіді на вказану заяву.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до статті 2 Закону №2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

У частині 2 статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та їх розміри визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Абзацом другим частини 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України зобов`язаний невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Порядок №260 визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Розділ XXX Порядку №260 регулює виплату грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Відповідно до пункту 1 розділу XXX Порядку №260 у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

Абзацом 2 пункту 1 розділу XXX Порядку №260 визначено, що у разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 2 розділу XXX Порядку №260 грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Щодо виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, суд зазначає таке.

Питання виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань регулюється розділом XXIIІ Порядку №260.

Відповідно до пункту 1 розділу XXІII Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 розділу XXІII Порядку №260 грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Також, питання виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань регулюється розділом XXIV Порядку №260.

Пунктом 1 розділу XXIV Порядку №260 установлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 7 розділу XXIV Порядку №260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для виплати ОСОБА_1 , як законному представнику малолітнього ОСОБА_2 грошового забезпечення, у тому числі, грошової допомоги для оздоровлення, матеральної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, право на яке набув загиблий ОСОБА_13 .

Щодо виплати грошової компенсації за дні невикористаних відпусток, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 2 Порядку виплати грошової компенсації за невикористані дні відпусток членам сімей військовослужбовців та поліцейських у разі їх загибелі (смерті), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2024 № 375 у разі загибелі (смерті) військовослужбовців грошова компенсація .за всі невикористані ними за. час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину' - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А 1 групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки", виплачується членам сімей загиблих (померлих) військовослужбовців, зазначеним в абзаці четвертому пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а у разі їх відсутності - входить до складу спадщини.

Члени сімей загиблих (померлих) військовослужбовців, поліцейських, які мають право на отримання грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткових відпусток військовослужбовцями, поліцейськими у зв`язку із загибеллю (смертю), можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) військовослужбовця, поліцейського, що вказана у свідоцтві про смерть (пункт 4 вказаного Порядку).

Відповідно до абзацу 4 пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені.). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

Оскільки загиблий ОСОБА_13 мав неповнолітню дитину сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_1 , як законному представнику ОСОБА_2 , має бути також виплачена грошова компенсація за невикористані дні щорічної та додаткової відпусток, право на які набув загиблий ОСОБА_13 .

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1211,20 грн, які підтверджуються квитанцією №5965-2610-2348-4712 від 14.07.2025, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ВЧ НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , як законного представника малолітньої особи ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_8 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , як законному представнику малолітнього ОСОБА_5 грошового забезпечення, у тому числі, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпусток, право на яке набув до дня смерті військовослужбовець ОСОБА_4 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як законному представнику малолітнього ОСОБА_5 грошове забезпечення за квітень, травень 2022, у тому числі, грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної та додаткової відпусток, право на яке набув до дня смерті військовослужбовець ОСОБА_4 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар