Справа № 569/16234/25
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 5338090 від 28.07.2025 року, винесену поліцейським відділу поліції №1 (м. Мукачево) Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Олесінь Іваном Івановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.07.2025 року поліцейським відділу поліції №1 (м. Мукачево) Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Олесінь Іваном Івановичем визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 28.07.2025 року о 18.23 год. на трасі М24 30 км водій керував транспортним засобом - автомобілем SKODA FABIA номерний знак НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту (порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху), та був накладений штраф у розмірі 510 грн. - постановою серії ЕНА № 5338090 від 28.07.2025 року.

З даною постановою серії ЕНА № 5338090 від 28.07.2025 року він не згідний з наступних підстав. Ним не заперечується факт керування транспортним засобом - автомобілем SKODA FABIA номерний знак НОМЕР_1 на трасі М24 28.07.2025 року о 18.23 год. М24 30 км без ввімкненого ближнього світла фар.

Він рухався автомобілем з міста Рівне до міста Берегове Закарпатської області, черговим населеним пунктом по дорозі було місто Мукачево. Початок населеного пункту - міста Мукачево - був позначений знаком 5.49. В місті він вимкнув ближнє світло фар. Надалі рухався містом, і знаку 5.50, який позначає кінець населеного пункту,він не бачив, тому і не включав ближнє світло фар. Цього знака він не бачив не тому, що був неуважним, а тому, що такий знак взагалі відсутній. На підтвердження цього надає фотознімок знаку який, на думку поліцейського, позначив кінець населеного пункту міста Мукачево. Його швидкість руху була не більше 60 км/год, його не обганяли інші автомобіля, тому він вважав, що рухається в межах населеного пункту - міста Мукачево. Коли його зупинив працівник поліції та повідомив, що він порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху, це стало для нього несподіванкою. У спілкуванні з поліцейським він дізнався, що перебуває за межами населеного пункту. В його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення. Знак 5.50, який позначає кінець населеного пункту міста Мукачево, при виїзді з міста Мукачево в сторону міста Берегове взагалі відсутній. Тому він не міг знати, що населений пункт місто Мукачево на 30 км авто дороги М24 вже закінчився. Якби знак 5.50 був наявним, але він його не побачив через неуважність; або коли й побачив такий знак, але свідомо не увімкнув ближнє світло фар в своєму автомобілі, то у такому випадку можна було б стверджувати, що в його діях наявний склад правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП. Таким чином твердження інспектора поліції про порушення ним Правил дорожнього руху є безпідставним з огляду не неповне з`ясування всіх обставин справи. За наведеного вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, а тому зазначена постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Згідно поданої заяви ( №58307/25-вх. від 25.09.2025 ) просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує з підстав, які викладені у позові, та просить задовольнити .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Згідно поданого відзиву вказують на те, що 28.07.2025 року о 18 год. 53 хв., на трасі М24 30 км. водій ОСОБА_1 керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. п.9.8. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст.122 КУпАП.

Оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Просили відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

До відзиву також долучено диск з відеозаписом, який був оглянутий судом.

Відповіді на відзив позивач не подав.

Ухвалою суду від 02.09.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду . Відкрите провадження, ухвалено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою суду від 24.09.2025 призначено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 з повідомленням сторін.

Дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що Постановою серії ЕНА № 5338090 від 28.07.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови: "28.07.2025 року о 18.23 год. на трасі М24 30 км водій керував транспортним засобом - автомобілем SKODA FABIA номерний знак НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту , чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху».

З оглянутого судом відеозапису, зафіксованого за допомогою службового відеореєстратора та наданого представником відповідача вбачається, що вказаний відеозапис не містить відображення вчиненого правопорушення, а лише містить розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який відбувся на трасі.

Що стосується поданого до суду 15.09.2025 р. відзиву, як доказу, то суд зазначає, що в обґрунтуванні своїх заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_1 відповідач вказує іншу особу, а саме ОСОБА_2 та номер постанови, яка не відповідає номеру оскаржуваної постанови. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями частини 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно пункту 9.8. Правил дорожнього руху, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене.

Згідно п. 8.4. Правил дорожнього руху - Дорожні знаки (додаток 1) - поділяються, зокрема, на групи: ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; Правила дорожнього руху містять розділ 33 «Дорожні знаки», пункт 5 «Інформаційно- вказівні знаки».

Так, згідно наступних пунктів:

Початок населеного пункту. Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Кінець населеного пункту. Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Знаки 5.49 і 5.50 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Не було заявлено свідків на місці події та не відібрано будь-яких пояснень від очевидців події адміністративного правопорушення 28.07.2025.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 Кодексу).

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Визначений ст. 77 КАС УКраїни обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

На підставі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Належних доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав, а судом таких доказів встановлено не було.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке ж положення закріплено й у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України , за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, яке виразилось в тому, що він керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту, суду не надано, а судом таких доказів встановлено не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було порушено вимоги закону, що встановлюють порядок з`ясування обставин події та кваліфікації її як адміністративний проступок, а також і порядок притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не були з`ясовані і доведені належними та допустимими доказами про обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова інспектора за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів, факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху належним чином не доведений і не встановлений, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити . Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5338090 від 28.07.2025 року винесену поліцейським відділу поліції №1 (м. Мукачево) Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Олесінь І.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області , місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13, .

Повний текст рішення виготовлено 02.10.2025

Суддя О.В.Панас