Справа № 520/3317/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2025 року Справа № 520/3317/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
06 лютого 2024 року до Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з вимогами:
- визнати протиправними дії Державного підприємства обслуговування повітряного руху щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та п. 5 ч.2 ст. 16 та ч.2 ст. 162 Закону України від 20.12.1991 «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
- стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 111 групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до п. 5 ч.2 ст. 16 та ч.2 ст. 162 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку №975«Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» у розмірі 173 670 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Означена справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 26.08.2025 та за результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Юркову Е.О.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки на час звільнення з військової служби позивач обіймав посаду у Державному підприємстві обслуговування повітряного руху, розрахунок під час звільнення з військової служби здійснювало також підприємство, то саме відповідач повинен виплачувати одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби. Позивач вважає такі дії відповідача щодо неприйняття рішення протиправними, у зв`язку з чим за захистом свої прав звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №520/3317/24, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач 08.09.2025 надав відзив на позов у якому просив відмовити у задоволенні позову в обгрунтування якого зазначив, що відповідач не є розпорядником бюджетних коштів, не отримує фінансування з Державного бюджету України для цілей виплати військовослужбовцям одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, основним джерелом отримання ним коштів відповідно до ст. 36 Повітряного кодексу України є надходження за надання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів цивільної авіації, прибуток підприємства формується за рахунок надходжень від провадження господарської діяльності. Отже, за приписами діючого законодавства України Відповідач не є особою, уповноваженою здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, нести ризики у разі недосконалості встановлених Державою процедур та відсутності фінансування з Державного бюджету України на певні цілі.
17.09.2025 за на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 26 липня 1997 року по 30 листопада 2022 року перебував на військовій службі Збройних Силах України.
Наказом МО України №600 від 26.10.2001 року був відряджений у розпорядження ДП ОПР «Украерорух» із залишенням на військовій службі.
Наказом Міністра оборони України від 03.11.2022 року № 1035 позивач звільнений з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом № 711/о від 30.11.2022 директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху та наказом № 435/о від 30.11.2022 р. директора Дніпровського РСП - Керівника структурних підрозділів Східного регіону підполковника ОСОБА_1 , заступника керівника польотів (оперативного чергового) центру організації повітряного руху структурних підрозділів служби аеронавігаційного обслуговування Дніпровського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, звільнено з займаної посади 30.11.2022 року.
На підставі акту огляду медико-соціальної експертної комісії №29 позивачу була встановлена третя група інвалідності з 28.12.2022 року, висновок: «захворювання,так, пов`язані з проходженням військової служби», зазначені обставини підтверджуються довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААВ № 571892.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року справа № 160/248/23 визнано протиправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та зобов`язано Державне підприємство обслуговування повітряного руху України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до частини 2 статті 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Судом встановлено, що 04.01.2023 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату одноразової грошової допомоги.

Листом від 02.02.2023 року №7/10970/7 ІНФОРМАЦІЯ_2 повернуло документи ОСОБА_1 , як такі, що направлені не за належністю.

04.05.2023 року позивач звернувся до Державного підприємства обслуговування повітряного руху з заявою про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням III групи інвалідності.

Державне підприємство обслуговування повітряного руху листом 22.1-03/339/23 від 28.06.2023 року повідомило про необхідність надання копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності, що засвідчена безпосередньо підприємством, установою або організацією, що її видала.

15.08.2023 року позивач направив до Державного підприємства обслуговування повітряного руху заяву, в якій надав копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності, що засвідчена безпосередньо підприємством, установою або організацією, що її видала, а також інші документи.

11.09.2023 року позивач отримав від Державного підприємства обслуговування повітряного руху лист від 06.09.2023 року 22.1-03/419/23 про необхідність надання для подальшого вирішення питання про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) відповідно до вимог пункту 11 Порядку.

12.11.2023 року звернувся з заявою до Державного підприємства обслуговування повітряного руху про надання довідки, що свідчить про причини та обставини захворювання ОСОБА_1 , зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного та токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки як військовослужбовець, був відряджений для проходження військової служби до Державного підприємства повітряного руху, де проходив службу та отримав захворювання.

Листом від 29.11.2023 року Державне підприємство обслуговування повітряного руху повідомило позивача про те, що Украерорух не уповноважений на видачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) пославшись, що органом уповноваженим на видачу довідки є військова частина(заклад), підставою є наказ командира (начальника) військової частини, довідка підписується командиром (начальником) військової частини з поставленням печатки.

26.12.2023 року направив до Державного підприємства обслуговування повітряного руху заяву, в якій просив розглянути його заяву про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності з 28.12.2022 року, висновок: «захворювання,так, пов`язане з проходженням військової служби» та прийняти рішення відповідно законодавства.

15 січня 2024 року на електронну адресу позивача відповідачем було направлено протокол № 4 від 19.12.2023 року засідання комісії з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовцям, звільнення зі служби безпосередньо з посад в Украерорусі.

Відповідно протоколу позивача повідомлено, що його заява розглянута та прийнято рішення на підставі відповідних договорів, виплатити грошовому допомогу протягом 100 банківських днів з дня скасування воєнного стану в Україні.

Позивач вважає такі дії відповідача щодо неприйняття рішення протиправними, у зв`язку з чим за захистом свої прав звернувся до суду

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних закладів освіти для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі.

Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «;Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами (ст.40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з ч.2 ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»

Положеннями ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII встановлено, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно ст.1, 2 вищезазначеного Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно п.2 ч.1 Закону №2011-ХІІ, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пункт 5 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає, що у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його звільнення з військової служби обіймав посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких він був відряджений.

Частиною 9 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено «Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Пунктами 11, 13 Порядку № 975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу документи за переліком.

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як передбачено п.16, 17 Порядку №975, фінансування витрат, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до статті 23 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.

Пунктом 18 Порядку №975 визначено, у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів таких державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) був (була) відряджений (відряджена).

Розрахунок при звільненні позивача з військової служби здійснював відповідач, що підтверджується довідкою від 01.12.2022 року №68.

Крім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року справа № 160/248/23 визнано протиправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та зобов`язано Державне підприємство обслуговування повітряного руху України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до частини 2 статті 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Отже, оскільки на час звільнення з військової служби позивач обіймав посаду у Державному підприємстві обслуговування повітряного руху, розрахунок під час звільнення з військової служби здійснювало також підприємство, то саме відповідач повинен виплачувати одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби .

Відповідно п.23 Порядку №975 розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Отже, прийняте відповідачем рішення, зафіксоване в протоколі № 4 від 19.12.2023 року, а саме: «на підставі відповідних договорів виплатити грошовому допомогу протягом 100 банківських днів з дня скасування воєнного стану в Україні» суперечить вимогам діючого законодавства. Відповідач приймаючи зазначене рішення визнає право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, але в супереч вимогам приймає рішення про відстрочку випали грошової допомоги «протягом 100 банківських днів з дня скасування воєнного стану в Україні».

Таким чином суд вважає, що рішення Державного підприємства обслуговування повітряного руху, зафіксоване в протоколі № 4 від 19.12.2023 року в частині щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та п. 5 ч.2 ст. 16 та ч.2 ст. 162 Закону України від 20.12.1991 «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху на користь ОСОБА_1 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до п. 5 ч.2 ст. 16 та ч.2 ст. 162 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку №975«Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» у розмірі 173 670 грн. - суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб`єктом прийняття рішення стосовно призначення або відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги є Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, до повноважень якого входить розгляд заяви про призначення одноразової грошової допомоги, перевірка «комплектності» поданих позивачем задля отримання такої допомоги документів, строку настання інвалідності.

Суд не може перебирати на себе вирішення такого питання, досліджувати відповідні документи, надавати їм оцінку, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги.

Отже задоволення позову в цій частині буде свідчити про втручання у дискреційні повноваження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

А тому належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язання Державне підприємство обслуговування повітряного руху України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 відносно призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та прийняти рішення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та Закону України від 20.12.1991 Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2947,90 грн., що документально підтверджується квитанцією від 02.02.2024 року.

Отже, з урахуванням часткового задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1473,95 грн. підлягає стягненню з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; ПН НОМЕР_1 ) до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Аеропорт, м. Бориспіль, Київська обл., 08301; ІК в ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного підприємства обслуговування повітряного руху, зафіксоване в протоколі № 4 від 19.12.2023 року в частині щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та п. 5 ч.2 ст. 16 та ч.2 ст. 162 Закону України від 20.12.1991 «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 відносно призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та прийняти рішення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та Закону України від 20.12.1991 Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Аеропорт, м. Бориспіль, Київська обл., 08301; ІК в ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; ПН НОМЕР_1 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 1473,95 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 жовтня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков