Справа № 690/356/25
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 690/356/25 Суддя (судді) першої інстанції: Вахнова Л.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Кващук Т.А.

позивач ОСОБА_1

пр-к відповідача Мостіпан К.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Багачевського міського суду Черкаської області від 08 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 5АВ №10712282 від 03.06.2025, стосовно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Багачевського міського суду Черкаської області від 08 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі.

Зокрема апелянт вважає, що фотознімки та відеозапис не містять доказів правопорушення на підтвердження порушення позивачем п. 12.9 ПДР України в контексті перевищення швидкості більш ніж на 20 км/год, оскільки неможливо точно встановити, на якому відрізку автодороги зафіксовано перевищення швидкості транспортного засобу позивача.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01 жовтня 2025 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року задоволено клопотання позивача та представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, призначено судове засідання на 01 жовтня 2025 року о 09:50 у справі №690/356/25 в режимі відеоконференції через систему програмного забезпечення «EasyCon».

У судовому засіданні апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, постановою серії 5АВ №010712282 від 03.06.2025, у зв`язку з порушенням 02.06.2025 р. п.12.9 (б) ПДР України, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., а саме: за перевищення встановлених обмежень швидкості pyxy транспортних засобів на 23 км/год, що зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу HOAG-50/1, 021-01/21, 02.06.2025 о 19 год. 58 хв., за адресою м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 21 (у напрямку вул. Вергая), де зафіксовано транспортний засіб Nissan X-Trail, н.з. НОМЕР_1 (а.с. 63).

Швидкість руху зафіксована програмно-апаратним комплексом НОАG-50/1, 021-01/21, що зазначено в оскаржуваній постанові.

Вважаючи оскаржувану постанову відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова серії 5АВ №010712282 від 03 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. є законною та обґрунтованою, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, а тому позов задоволенню не підлягає.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права, то склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що 02 червня 2025 року о 19 год. 58 хв. за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 21 (у напрямку вул. Вергая), особа, яка керувала транспортним засобом «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год., чим порушила п.12.9. (б) Правил дорожнього руху України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Положення статті 251 КУпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

В даному випадку перевищення швидкості зафіксовано технічним засобом HOAG-50/1, 021-01/21, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».

Технічний засіб HOAG-50/1, 021-01/21 має сертифікат відповідності зареєстрований за № UA.TR.001 22 057-24 та виданий 30.04.2024 ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» та чинний експертний висновок №1203 від 17.12.2023

Таким чином, відомості щодо швидкості транспортного засобу, яка вимірювалася та фіксувалася комплексом автоматичної фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху HOAG-50/1, 021-01/21, є допустимим доказом, який підтверджує швидкість руху транспортного засобу при вимірюванні швидкості.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2017 № 833 «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі», визначено, що технічні засоби (прилади контролю) - це пристрої, що дають змогу в автоматичному режимі здійснювати виявлення та фотозйомку або відеозапис подій, що містять ознаки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та інформація в яких захищена згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах.

Такі технічні засоби входять до системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - система), визначення терміну якої встановлює, що це - взаємопов`язана сукупність технічних засобів (приладів контролю), програмних і апаратних засобів обробки отриманих за допомогою технічних засобів (приладів контролю) інформаційних файлів та метаданих, обміну з використанням телекомунікаційних мереж інформацією, необхідною для реалізації організаційних і процесуальних заходів під час здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, що функціонує в єдиній інформаційній системі МВС.

Відповідно до норм частини першої статті 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У даному випадку, результатами автоматичної фіксації перевищення встановленого обмеження швидкості автомобілем NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 є фотокартки з зображенням транспортного засобу та відеозапис правопорушення, які наявні за вказаним посиланням.

На фотокартках міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме:

- дата та час вчинення правопорушення;

- місце вчинення правопорушення;

- географічні координати місця вчинення правопорушення;

- фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку;

- швидкість руху автомобіля, км/год;

- обмеження (перевищення) швидкості, км/год;

- напрямок руху автомобіля.

З огляду на вказане, інших доказів правомірності рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності не вимагається, враховуючи, що оскаржувана постанова містить необхідні дані, що дають ідентифікувати, дату та час вчинення порушення, транспортний засіб, марку та д.н.з, склад порушення та результати автоматичної фіксації транспортного засобу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність події або складу адміністративного правопорушення у діях апелянта, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Тобто, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху України.

Позивачем не було надано жодного доказу чи посилання на обставини, які б виключали факт та склад адміністративного правопорушення за оскаржуваною постановою (зокрема, докази що авто в той момент знаходилось в іншому місці, перебувало на ремонті тощо). Перевищення швидкості фактично не заперечується самим позивачем.

Вказане у сукупності з урахуванням всіх зібраних матеріалів, в достатній мірі підтверджує наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 122 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про те, що відсутнє підтвердження того, що транспортний засіб рухався в населеному пункті, оскільки відсутній дорожній знак 5.49. «Початок населеного пункту», колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова містить посилання на офіційний веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому наявні фото та відео файли та географічні координати зафіксованого правопорушення.

Так, відповідно до географічних координат 49.435303, 32.016863, які знаходяться за посиланням згідно QR-коду на оскаржуваній постанові, підтверджується, що автомобіль NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 рухався з перевищенням швидкості по вул. Сумгаїтська, 21 м. Черкаси (у напрямку вул. Вергая), тобто у межах міста Черкаси.

Отже, наявність вище зазначених координат є достатнім для підтвердження того, що позивач рухався саме в населеному пункті.

Також, стосовно твердження апелянта про відсутність дорожнього знаку 5.49, який інформує про початок населеного пункту, колегія суддів зазначає, що відповідно до ПДР України даний дорожній знак 5.49 встановлюється на початку населеного пункту, тобто встановлюється перед заїздом на територію населеного пункту, а не встановлюється по всій території населеного пункту.

Також, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що фіксація швидкості транспортного засобу здійснена без дорожнього знаку 5.76 автоматична відеофіксація порушень правил дорожнього руху, оскільки встановлення такого дорожнього знаку перед використанням радарів має рекомендаційний характер і законодавством не передбачено обов`язковість їх встановлення.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанова 5АВ №10712282 від 03.06.2025 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Багачевського міського суду Черкаської області від 08 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає оскарженню в силу приписів ч.3 ст.272 КАС України

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 01.10.2025р.)