Справа № 520/13837/25
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 р. № 520/13837/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЙР ПАТС" (вул. Праведників світу, буд. 4,м. Вінниця,Вінницький р-н, Вінницька обл.,21036) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61005) про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЙР ПАТС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Харківської митниці, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000054/2 від 03.02.2025 року Харківської митниці.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000061/2 від 05.02.2025 року Харківської митниці.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000060/2 від 05.02.2025 року Харківської митниці.

4. Стягнути з Харківської митниця код ЄДРПОУ ВП-44017626, Україна, 61005, місто Харків, вул. Миколаївська, будинок 16 Б, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПЕЙР ПАТС", Код , 21036, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, вул. Праведників світу, будинок 4, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3372 грн. 57 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані позивачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000054/2 від 03.02.2025 року; № UA807000/2025/000061/2 від 05.02.2025 року; № UA807000/2025/000060/2 від 05.02.2025 року Харківської митниці є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 02.06.2025 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 12.06.2025 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржувані позивачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000054/2 від 03.02.2025 року; № UA807000/2025/000061/2 від 05.02.2025 року; № UA807000/2025/000060/2 від 05.02.2025 року Харківської митниці є такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

13.06.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЙР ПАТС", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув статус юридичної особи приватного права, є резидентом України.

Позивач здійснює діяльність з імпорту товарів з Китаю, Туреччини та подальшим оптовим продажем цих товарів в Україні. Поставки товарів здійснюються за прямими контрактами з виробниками товарів на умовах поставки FOB та розмитнюються в різних регіонах України, здебільшого у місті Харків, так як, підприємство орендує в м. Харків складські приміщення за адресою: 61040, м. Харків, вул. Беркоса, 86-А.

Декларантом ФОП Цись О.С. в інтересах ТОВ " Спейр Патс ", на підставі договору про надання послуг митного брокера № 20/09-23 від 20.09.2023 року, було подано до Харківської митниці держмитслужби ЕМД 25UA00U1 від 03.02.2025 року.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані наступні документи: Пакувальний лист M16/401369H від 01.09.2024; Рахунок-фактура (iнвойс) M16/401369H від 01.09.2024; Коносамент WMSS24101491 від 27.10.2024; Автотранспортна накладна 17315 31.01.2025; Сертифiкат про походження товару 25С3702М2253/00020 від 23.01.2025; Рахунок-фактура TG200125003 від 20.01.2025; Банківський платіжний документ 1573 від 23.01.2025; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 17315 від 24.01.2025; Спец.№ 8 від 01.09.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) SP-29 від 17.08.2023; Договір про надання послуг митного брокера 20/09-23 від 20.09.2023; Договір (контракт) про перевезення 16.08.2023/1200-1 ОД від 16.08.2023; Заява декларанта. від 03.02.2025; Інші некласифіковані документи Заявка №190 від 18.10.2024; Інші некласифіковані документи Лист №03/02 від 03.02.2025; Інші некласифіковані документи Тех.опис 03.02.2025; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 25UA00U1 від 03.02.2025 року.

Декларантом ФОП Цись О.С. в інтересах ТОВ «Спейр Патс» 03.02.2025 р. було отримано електронне повідомлення (запит) митного органу наступного змісту: «На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; -транспортно-експедиційні рахунки, рахунки експедиційних витрат, заявки перевезення, договори, рахунки збереження товарів в місце призначення, рахунки завантаження-розвантаження контейнера/товару, портові збори тощо. - каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення (походження) з перекладом на вимоги ст. 254 Митний кодекс України - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476. В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР «Інспектор2006» необхідно надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

Декларантом ФОП Цись О.С. в інтересах ТОВ " Спейр Патс " на адресу начальника мп Барабашово Харківської митниці було направлено лист Вих. № 03/02 від 03.02.2025 р. в якому було зазначено, що інших документів стосовно ЕМД 25UA00U1 від 03.02.2025 року, надаватись не буде.

Також судом встановлено, що декларантом ФОП ОСОБА_1 в інтересах ТОВ " Спейр Патс" було отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000054/2 від 03.02.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного UA807200/2025/000060 від 03.02.2025 р.

Позивач додатково сплатив 142 322,82 грн. в рахунок оплати встановлених Законом платежів у зв`язку з відкоригованою відповідачем митною вартістю товарів, а товар було випущено у вільний обіг. Зокрема, по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 1,09 грн. мита та 4,58 грн. ПДВ, по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 27368,69 грн. мита та 114948,46 грн. ПДВ

Також декларантом ФОП Цись О.С. в інтересах ТОВ " Спейр Патс ", на підставі договору про надання послуг митного брокера № 20/09-23 від 20.09.2023 року, було подано до Харківської митниці держмитслужби ЕМД 25UA76U5 від 05.02.2025 року.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані наступні документи: Пакувальний лист б/н від 30.10.2024; Рахунок-фактура FJ24430 від 30.10.2024; Коносамент SZX24100292G від 08.11.2024; Автотранспортна накладна 17524G від 31.01.2025; Декларацiя про походження товару FJ24430 від 30.10.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг TG200125008 від 20.01.2025; Банківський платіжний документ 1581 від 27.01.2025; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 17524.7 від 24.01.2025; Спец. 9 від 30.10.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) SP-40 від 17.08.2023; Договір про надання послуг митного брокера 20/09-23 від 20.09.2023; Договір (контракт) про перевезення 16.08.2023/1200-1ОД від 16.08.2023; Заява декларанта від 05.02.2025; Інші некласифіковані документи Заявка №193 від 30.10.2024; Інші некласифіковані документи Тех.опис від 05.02.2025; Копія митної декларації країни .11.2024; Копія митної декларації країни відправлення 15393206 від 05.11.2024; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 25UA76U5 від 05.02.2025 року.

Декларантом ФОП Цись О.С. в інтересах ТОВ «Спейр Патс» 05.02.2025 р. було отримано електронне повідомлення (запит) митного органу наступного змісту: «На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; -транспортно-експедиційні рахунки, рахунки експедиційних витрат, заявки перевезення, договори, рахунки збереження товарів в місце призначення, рахунки завантаження-розвантаження контейнера/товару, портові збори тощо. - каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення (походження) з перекладом на вимоги ст. 254 Митний кодекс України - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476. В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР «Інспектор2006» необхідно надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

Також судом встановлено, що декларантом ФОП Цись О.С. в інтересах ТОВ " Спейр Патс " на адресу начальника мп Барабашово Харківської митниці було направлено лист Вих. № 05/02 від 05.02.2025 р. в якому було зазначено, що інших документів стосовно ЕМД 25UA76U5 від 05.02.2025 року, надаватись не буде.

Декларантом ФОП ОСОБА_1 в інтересах ТОВ " Спейр Патс" було отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000061/2 від 05.02.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного UA807200/2025/000068 від 05.02.2025 р.

У зв`язку з чим позивач додатково сплатив 70 081,64 грн. в рахунок оплати встановлених Законом платежів у зв`язку з відкоригованою відповідачем митною вартістю товарів, а товар було випущено у вільний обіг. Зокрема, по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 155,72 грн. мита та 1588,37 грн. ПДВ, по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 15621,43 грн. мита та 52716,12 грн. ПДВ.

Також судом встановлено, що декларантом ФОП ОСОБА_1 в інтересах ТОВ " Спейр Патс", на підставі договору про надання послуг митного брокера № 20/09-23 від 20.09.2023 року, було подано до Харківської митниці держмитслужби ЕМД 25UA70U0 від 05.02.2025 року.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані наступні документи: Пакувальний лист LZ240712 від 01.11.2024; Рахунок-фактура LZ240712 від 01.11.2024; Коносамент SZX24100292C від 08.11.2024; Автотранспортна накладна 17524C від 31.01.2025; Декларацiя про походження товару LZ240712 від 01.11.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг TG200125008 від 20.01.2025; Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг 1581 від 27.01.2025; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 17524.3 від 24.01.2025 Спец.№ 5 від 01.11.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) SP-85 від 10.10.2023; Договір про надання послуг митного брокера 20/09-23 від 20.09.2023; Договір (контракт) про перевезення 16.08.2023/1200-1ОД від 16.08.2023 Заява декларанта від 05.02.2025; Інші некласифіковані документи Заявка №193 від 30.10.2024; Інші некласифіковані документи Тех.опис від 05.02.2025; Митна декларація, за якою було відмовлено 25UA70U0 від 05.02.2025; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 25UA70U0 від 05.02.2025 року.

Декларантом ФОП ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «Спейр Патс» 05.02.2025 р. було отримано електронне повідомлення (запит) митного органу наступного змісту: «На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; -транспортно-експедиційні рахунки, рахунки експедиційних витрат, заявки перевезення, договори, рахунки збереження товарів в місце призначення, рахунки завантаження-розвантаження контейнера/товару, портові збори тощо. - каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення (походження) з перекладом на вимоги ст. 254 Митний кодекс України - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476. В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР «Інспектор2006» необхідно надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

Декларантом ФОП Цись О.С. в інтересах ТОВ " Спейр Патс " на адресу начальника мп Барабашово Харківської митниці було направлено лист Вих. № 05/02 від 05.02.2025 р. в якому було зазначено, що інших документів стосовно 25UA70U0 від 05.02.2025 року, надаватись не буде.

Також судом встановлено, що декларантом ФОП ОСОБА_1 в інтересах ТОВ " Спейр Патс" було отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000060/2 від 05.02.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного UA807200/2025/000067 від 05.02.2025 р.

У зв`язку з чим позивач додатково сплатив 68 643,05 грн. в рахунок оплати встановлених Законом платежів у зв`язку з відкоригованою відповідачем митною вартістю товарів, а товар було випущено у вільний обіг. Зокрема, по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 15510,09 грн. мита та 52340,39 грн. ПДВ, по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено 247,68 грн. мита та 544,89 грн. ПДВ.

Позивач, не погоджуючись із вищевказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України (далі - МКУ) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Для виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення (далі - АСМО Інспектор).

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказані положення МКУ кореспондуються з положеннями частини 2 статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року про те, що оцінка імпортованого товару повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, вартості.

Згідно з Угодою про застосування статті VII ГАТТ первинною основою для митної вартості за цією Угодою є "контрактна вартість", визначена в статті 1.

При цьому статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

Частиною 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ) визначено, що оцінка імпортованого товару повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, під якою слід розуміти ціну за якою такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умови повної конкуренції.

Згідно із статтею 51 МКУ, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МКУ. Загальні положення щодо митної вартості товарів та методів її визначення встановлені в розділі III МКУ.

Відповідно до частини 4 статті 58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України - є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною 10 статті 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, серед інших: витрати, понесені покупцем: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту , порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Статтею 52 МКУ декларанта або уповноважену ним особу, які заявляють митну вартість товару, зобов`язано в тому числі подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У випадках, передбачених МКУ, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МКУ).

Частиною 2 статті 53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом у відповідності до ст. 54 МКУ, під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Процедура контролю за правильністю визначення митної вартості товарів здійснюється відповідно до Угоди про застосування статті VII ЕАТТ, розділу III Митного кодексу України, Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 01.07.2021 № 476 (далі - Методичних рекомендацій №476), та поданих до митного оформлення документів.

За результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 МКУ, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками. Форми та обсяги контролю, визначені в Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР, виконуються посадовими особами митниці (митних постів) при проведенні митного контролю з урахуванням виду митної формальності та повідомлення до митної формальності, а також відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів.

Відповідно до частини 4 статті 320 МКУ форми та обсяги митного контролю, визначені відповідно до пункту 2 частини першої цієї статті, є обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів. Прийняття цими посадовими особами рішення щодо нездійснення митного контролю у зазначених формах та обсягах не допускається.

У частині контролю за митною вартістю товарів такими митними формальностями є різні форми перевірки документів та матеріалів.

Відповідно до глави 2 Методичних рекомендацій № 476 робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, серед іншого, шляхом: перевірки повноти інформації, що міститься у документах, які подаються до митного оформлення; перевірки товаросупровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларується, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення; перевірки документів, що місять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування; перевірка документів, що містять відомості про страхування; перевірки включення/не включення складових митної вартості; перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість; вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; перевірки та аналізу документів, додатково поданих митному органу декларантом або уповноваженою ним особою відповідно до ст.53 МКУ; порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення Інспектор.

При цьому, згідно глави 5 Методичних рекомендацій № 476 спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби та інформація, отримана з мережі Інтернет, можуть використовуватися як джерела інформації під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків.

Системний аналіз вищенаведених норм права свідчить про те, що виявлені митницею розбіжності у поданих до митного оформлення документів правомірно зумовили початок процедури митних консультацій.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 1)у випадках, встановлених МКУ, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

2) у випадках, встановлених МКУ, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Оскільки документи, подані на виконання частини 2 та 3 статті 53 МКУ містили розбіжності, декларанта було зобов`язано надати додаткові документи на виконання частини 3 та 4 статті 53 МКУ.

Стосовно спрацювання СУР під час здійснення розмитнення товару суд зазначає, що Митний кодекс передбачає підстави для зупинення митного оформлення та надання додаткових документів тільки недостатність документів або розбіжності в числових значеннях (які впливають на митну вартість товарів).

Так, у постанові від 25 лютого 2020 року у справі №260/718/19 Верховний Суд дійшов правового висновку, що спрацювання системи управління ризиками АСАУР є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд у цій справі зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено.

Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Щодо перекладу документів наданих під час розмитнення товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 254 МК України: документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Отже, у ст.254 МК України передбачено три варіанти мови подання документів: українська мова; офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна; інша іноземна мова міжнародного спілкування. Документи, які подавалися до митниці-складені англійською мовою і працівники митних органів зобов`язані її знати, принаймні в елементарних межах.

Обов`язок надати переклад українською мовою документів, складених іншою мовою ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, виникає у декларанта тільки у разі відповідної вимоги митного органу, мотивованої тим, що дані, які містяться в таких документах, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Таким чином, вищезазначена стаття передбачає право запиту митними органами перекладу документів тільки у випадку необхідності перевірки або підтвердження відомостей зазначених у митній декларації. Причому якщо спірним питанням є саме числові значення митної вартості товарів, то вони й не потребують перекладу, оскільки, як і коди УКТЗЕД що ідентифікують товар- зазначені цифрами. Також не потребують перекладу назви експортера та покупця, які зазначені англійською мовою. Отже, вимога працівників митного органу є незаконною, оскільки переклад митної декларації не є обов`язковим документом без якого неможливе митне оформлення, ніяк не вплине на спростування сумнівів митниці у рівні митної вартості товарів.

Стосовно відсутності договору з перевізником, що зазначений у Коносаменті, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору №16.08.20231200-1ОД від 16.08.2023 Експедитор зобов`язується за дорученням Клiента та за його рахунок надати або органiзувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з органiзацiєю та забезпеченням перевезень експортно - імпортних та транзитних вантажiв Клiєнта, органiзацiю виконання митних формальностей, здiйснення операцiй, пов`язаних з пред`явленням митному органу до митного оформлення тoвapiв, транспортних засобiв та iнших вантажів Клiєнта та документiв на них, а також додаткових послуг, необхiдних для доставки вантажу.

Згідно умов цього договору ТОВ «Спейр Патс» сплачував кошти за доставку товару, а ТОВ «Таніт Груп» мав право залучати до виконання цього договору інших осіб, але вже за власний кошт. Тобто кошти, які позивач сплатив ТОВ «Таніт Груп» та які були відображені в довідках наданих ТОВ «Таніт Груп».

Також суд зазначає, що позивачем під час розмитнення товару били надані наступні документи, а саме: Специфікацію № 8 від 01.09.2024 року. Рахунок-фактура (iнвойс) № M16/401369H від 01.09.2025 року. В цих документах чітко вказана сума придбаного товару, а саме 30950,80 у.о. США. Специфікацію № 9 від 30.10.2024 року. Рахунок-фактура (iнвойс) №FJ24430 від 30.10.2024 року. В цих документах чітко вказана сума придбаного товару, а саме 10244,64 у.о. США. Специфікацію № 5 від 01.11.2024 року. Рахунок-фактура (iнвойс) № LZ240712 від 01.11.2024 року. В цих документах чітко вказана сума придбаного товару, а саме 6186,46 у.о. США.

На підтвердження вартості доставки товару, позивачем були надані наступні документи, а саме: Листом № 17315 від 24.01.2025 року ТОВ «Таніт Груп» повідомив, вартість доставки товару. Листом № 17524.7 від 24.01.2025 року ТОВ «Таніт Груп» повідомив, вартість доставки товару. Листом № 17524.3 від 24.01.2025 року ТОВ «Таніт Груп» повідомив, вартість доставки товару.

Згідно з частиною 6 ст.54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Досліджуючи аргументи учасників справи щодо виявлених розбіжностей, суд зазначає, що виявлення розбіжностей у наданих до митного оформлення документів має наслідком початок процедури митних консультацій, утім, якщо внаслідок ретельної перевірки числових значень складових митної вартості перевірки митним органом не буде виявлено недоліків стосовно визначення митної вартості товарів за ціною контракту, рішення про коригування митної вартості не приймається.

Існування у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти необхідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналіз положень ч. 3 ст. 53, частин першої, другої та п`ятої ст. 54, ст.58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

В означеному контексті суд враховує правову позицію Верховного Суду України від 21 березня 2023 року по справі №815/5817/17: митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості і може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Зазначені митницею розбіжності та недоліки документів на підтвердження митної вартості товару у своїй сукупності не можуть свідчити про неможливість застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, внаслідок помилкового тлумачення відповідачем норм митного законодавства та неуважного вивчення документів, зокрема, щодо зазначення умов оплати товару, умов його поставки, деталей заповнення обов`язкових документів в частині зазначення номеру контейнера, тощо, що призвело до надмірного формалізму та прийняття необґрунтованих рішень.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000054/2 від 03.02.2025 року; № UA807000/2025/000061/2 від 05.02.2025 року; № UA807000/2025/000060/2 від 05.02.2025 року Харківської митниці є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Щодо посилань учасників справи на правові позиції Верховного Суду суд зазначає, що учасниками справи не наведено обґрунтувань стосовно тотожності правовідносин у цьому спорі та у вказаних постановах, зокрема, щодо подібності договірних умов та імпортованих товарів, самостійно судом такої тотожності не встановлено, що виключає можливість їх застосування до спірних правовідносин за умови врегулювання цього спору нормами права, що не допускають множинності тлумачення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЙР ПАТС" (вул. Праведників світу, буд. 4,м. Вінниця,Вінницький р-н, Вінницька обл.,21036) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61005) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000054/2 від 03.02.2025 року; № UA807000/2025/000061/2 від 05.02.2025 року; № UA807000/2025/000060/2 від 05.02.2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЙР ПАТС" сплачений судовий збір у сумі 3372 (три тисячі триста сімдесят дві) грн. 57 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.