Справа № 640/2515/22
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року Справа№640/2515/22

Донецький окружний адміністративний суд: у складі головуючого судді - Голошивця І.О., розглянувши адміністративну справу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку.

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) з позовом до Державної аудиторської служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-09-21-013185-b від 30.12.2021 року;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) - 21.09.2021 року було оголошено процедуру закупівлі за назвою «Будівельні роботи та поточний ремонт» за кодом ДК 021-2015: 45000000-7 («Будівництво першої черги (гідротехнічні споруди) контейнерного термінала на Карантинному молу державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» за рахунок штучно створеної території» (Роботи з улаштування постілі на ділянці № 4 огороджувального хвилелому. Підсилення Рейдового молу)), унікальний номер оголошення про проведення відкритих торгів, присвоєний електронною системою закупівель: UA-2021-09-21-013185-b. Наказом Державної аудиторської служби (далі відповідач) від 07.12.2021 № 416 «Про початок моніторингу процедур закупівель» було розпочато моніторинг вищезазначених відкритих торгів. Позивач зазначив, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю є Державна аудиторська служба України, якою в свою чергу 30.12.2021 опубліковано висновок про результати моніторингу закупівлі та виявлено порушення законодавства у сфері закупівель, зокрема у висновку за результатами аналізу питання своєчасності виконання вимог постанови КМУ від 11.10.2016 № 710 «Про ефективне використання державних коштів» (зі змінами) встановлено порушення частини 4-1 цієї постанови. Позивач зауважив, що відповідачем не враховано його позицію викладену у поясненнях від 16.12.2021 року № 19-01-24.1/914 на запит замовника. Позивач зазначив, що згідно п. 3.1 Положення про ОФ ДП «АМПУ», затвердженого наказом Міністерства Інфраструктури України від 28.05.2019 № 404, ОФ ДП «АМПУ» є відокремленим підрозділом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ»), який не має статусу юридичної особи та здійснює від імені ДП «АМПУ» частину господарської діяльності. Статутом державного підприємства «Адміністрація морських портів України», затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 18.05.2021 № 288 (далі - Статут) встановлено, що ДП «АМПУ» є державним унітарним підприємством і діє, як державне комерційне підприємство, створене відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 4 березня 2013 року № 133 «Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту» та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України. Згідно пунктів 21, 22 Статуту, майно підприємства становлять оборотні та необоротні активи, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Позивач закцентував свою увагу на тому, що виходячи зі змісту п.1 Постанови № 710, відповідно до якого йдеться про затвердження заходів щодо ефективного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, згідно з додатком та п. 4-1 Постанови № 710, а також враховуючи, що терміни «бюджетне призначення» та «головні розпорядники бюджетних коштів» визначені Бюджетним кодексом України, яким визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України (яка є сукупністю державного бюджету та місцевих бюджетів, побудована з урахуванням економічних відносин, державного і адміністративно- територіальних устроїв і регульована нормами права), є підстави вважати, що зазначена постанова КМУ регулює відносини, пов`язані із використанням коштів бюджетів в розумінні Бюджетного кодексу України та прийнята відповідно до ч. 5 ст.1 Бюджетного кодексу України, на підставі і на виконання цього Кодексу та інших законів України, передбачених п.3 та 4 ч. 5 ст. 1 Бюджетного кодексу України (закону про Державний бюджет України та інших законів, що регулюють бюджетні відносини, передбачені ст. 1 Бюджетного кодексу України). На думку позивача - ДП «АМПУ» в особі ОФ ДП «АМПУ» не підпадає під вимоги частини 4-1 Постанови № 710, так як не є бюджетною організацією, не має бюджетного призначення, не є розпорядником бюджетних коштів та у розумінні Закону України «Про публічні закупівлі» використовує власні кошти підприємства. Позивач також зазначив, що відповідно до Постанови Верховного Суду України від 27.05.2021 по справі № 520/646/19, скасований висновок ДАСУ з підстав, що «... частина виявлених під час моніторингу порушень, не знайшли підтвердження під час розгляду справи та виявлені порушення не вплинули на результат прийняття рішення замовником.».

Відповідачем по справі було надано відзив на позовну заяву, в якому було зазначене наступне, що під час здійснення моніторингу закупівлі UA-2021-09-21-013185-b як вже зазначалося Держаудитслужба виявила порушення з боку позивача вимог Постанови № 710, а саме встановила, що протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення оголошення про проведення процедури закупівлі за номером UA-2021-09-21-013185-b з боку позивача не оприлюднено обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру витрат, очікуваної вартості предмета закупівлі шляхом розміщення на власному вебсайті (або на офіційному вебсайті головного розпорядника бюджетних коштів, суб`єкта управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління суб`єктом господарювання державного сектору економіки), чим порушено вимоги частини 4-1 Постанови № 710. Виявлене порушення Держаудитслужба зафіксувала у своєму висновку, який оприлюднено в електронній системі закупівель Prozorro 30.12.2021. Однак, Позивач не погоджується з виявленим порушення, вважаючи, що Держаудитслужба встановила таке порушення не правомірно, оскільки, як зазначено в адміністративному позові, останній не є бюджетною установою, проводить публічні закупівлі не за державні кошти та керується при здійсненні закупівель виключно положеннями Закону № 922. Відповідач з такими твердженнями не погоджується, позаяк такі твердження позивача ніяким чином не спростовують виявленого під час моніторингу закупівлі порушення вимог Постанови № 710. Відповідач зауважив, що п.9 ч.1 ст.1 Закону № 922 визначено, що замовники органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків. Отже, зі змісту преамбули Закону № 922 та вказаної норми права випливає, що положення Закону № 922 не регламентують виключно проведення публічних закупівель, які проводяться за бюджетні кошти. Відповідач також зазначив, що з аналізу вказаних правових висновків Верховного Суду та фактичних обставин справи випливає, а відповідач наголошує, що спірні правовідносини у справі № 640/2515/22 не мають характеру подібності із правовідносинами у справах № 520/646/19, оскільки такі правові позиції сформовані за результатами оскарження висновків про результатами моніторингів закупівель, в яких було зазначено загальну фразу щодо усунення виявлених порушень, а не один із способів усунення порушень, про який Держаудитслужба зазначила у висновку. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому заперечував проти зазначеного відповідачем та зауважив, що ДП «АМПУ» в особі ОФ ДП «АМПУ» не підпадає під вимоги частини 4-1 Постанови № 710, так як не є бюджетною організацією, не має бюджетного призначення, не є розпорядником бюджетних коштів та у розумінні Закону України «Про публічні закупівлі» використовує власні кошти підприємства. В свою чергу, відповідачем у відзиві не доведено протилежне та правове обґрунтування позивача зазначене в позові в цій частині не спростоване. За таких обставин, висновок ДАСУ про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-09-21-013185-b від 30.12.2021 року протиправний та підлягає скасуванню. Позивач просив визнати протиправним та скасувати висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-09-21-013185-b від 30.12.2021 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/2515/22 передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.02.2025 року адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку прийнято до свого провадження. Ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Запропоновано учасникам справи з моменту отримання цієї ухвали надати суду за допомогою підсистеми Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» письмові пояснення та/або заяву у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття, необхідності залучення або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, а також в разі врегулювання спору на даний момент.

Про прийняття справи до свого провадження та продовження розгляду справи, учасники справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявність у них реєстрації кабінету «Електронний суд», де в графі «доставлено» зазначено дату 13.02.2025 року, які свідчать про отримання ними відповідних процесуальних документів у цій справі.

З часу прийняття даної справи до свого провадження до часу розгляду та прийняття рішення по суті справи, від учасників не було надано жодної заяви, клопотання тощо.

З урахуванням наведеного, суд вирішив розглянути справу за наявними в ній матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач: Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) юридична адреса: 65026, м. Одеса, Митна пл., буд. 1, .

У відповідності до наявного в матеріалах справи копії статуту Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» у редакції затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 18.05.2021 року №288, є державним унітарним підприємством і діє, як державне комерційне підприємство, створене відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 4 березня 2013 року № 133 «Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту» та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України (пункт 1).

У своїй діяльності Підприємство керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Уповноваженого органу управління, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, а також цим Статутом (пункт 4).

Підприємство створено з метою, передбаченою статтею 15 Закону України «Про морські порти України» та встановленими чіткими цілями згідно з Порядком встановлення чітких цілей діяльності для державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09 листопада 2016 року № 1052. (пункт 5).

Майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, Підприємство володіє, користується та розпоряджається закріпленим за ним майном відповідно до вимог, передбаченими законодавством України та цим Статутом. (пункт 22).

У відповідності до наявної в матеріалах справи копії Положення про Одеську філію державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту» затвердженого наказом Міністерства інфраструктури від 28.05.2019 №404, Філія є відокремленим підрозділом Підприємства, який не має статусу юридичної особи та здійснює від імені Підприємства частину господарської діяльності. (пункт 3.1).

При здійсненні своєї діяльності Філія виконує функції, передані Підприємством, та керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Уповноваженого органу управління, рішеннями наглядової ради Підприємства, нормативно- правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади; наказами, розпорядженнями та іншими актами Голови Підприємства; наказами, розпорядженнями та іншими актами начальника Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Одеського морського порту) (далі Начальник Філії). (пункт 3.2).

Майно, яким наділяється Філія, а також майно, отримане у результаті господарської діяльності Філії, є державною власністю. Філія користується та розпоряджається вказаним майном відповідно до вимог законодавства України, нормативно-правових актів Уповноваженого органу управління, статуту Підприємства та у межах повноважень, визначених цим Положенням та розпорядчими документами Підприємства. (пункт 4.3).

Відповідач: Державна аудиторська служба України () в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Державної аудиторської служби України від 07.12.2021 № 416 розпочато моніторинг процедури закупівлі зокрема й за № UA-2021-09-21-013185-b.

За результатами проведеного моніторингу відповідачем складено та оприлюднено в електронній системі закупівель «Prozorro» Висновок від 30.12.2021 про результати моніторингу закупівлі UA-2021-09-21-013185-b.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії Висновку, п.2 «Висновок про наявність (із зазначенням переліку статей, пунктів нормативно-правових актів, що були порушені) або відсутність порушення, (порушень) законодавства» де зазначено «За результатами аналізу питання своєчасності виконання вимог Постанови № 710 встановлено порушення частини 4-1 цієї постанови. За результатами аналізу визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюднення інформації про закупівлю, відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону, повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей вимогам Закону, розгляду тендерних пропозицій ТОВ «Підприємство «Маст-Буд» та ТОВ «МОРБУДПРОЕКТ», своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення - порушень не установлено.».

У пункті 3 Висновку «Зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель (у разі наявності таких порушень):» зазначено «3 огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель та з огляду на відсутність механізму усунення таких керуючись статтями 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі» Держаудитслужба зобов`язує здійснити заходи направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому, зокрема шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущені порушення та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.».

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Для вирішення спору суд урахував вимогу абзацу другого ст.19 Конституції України діяти в порядку, межах і спосіб, що визначені законом.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

За змістом статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі також - Закон № 922), моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.

Відповідно до пункту 4-1 Постанови № 710 визначено, що головним розпорядникам бюджетних коштів (розпорядникам бюджетних коштів нижчого рівня), суб`єктам господарювання державного сектору економіки з метою прозорого, ефективного та раціонального використання коштів забезпечити:

- обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі;

- оприлюднення обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі шляхом розміщення на власному веб-сайті (або на офіційному веб-сайті головного розпорядника бюджетних коштів, суб`єкта управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління суб`єктом господарювання державного сектору економіки) протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення оголошення про проведення;

- конкурентної процедури закупівель або повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за результатами переговорної процедури закупівель.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення вимог пункту 4-1 Постанови №710 позивач не оприлюднив обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру витрат, очікуваної вартості предмета закупівлі шляхом розміщення на власному веб-сайті (або на офіційному веб-сайті головного розпорядника бюджетних коштів, суб`єкта управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління суб`єктом господарювання державного сектору економіки).

Позивач правомірність своїх дій обґрунтовує, зокрема тим, що висновок відповідача про порушення позивачем законодавства у сфері публічних закупівель через недотримання (умовно) пункту 4-1 Постанови № 710 є неправомірним і підлягає скасуванню.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 922 планування закупівель здійснюється на підставі наявної потреби у закупівлі товарів, робіт і послуг.

Заплановані закупівлі включаються до річного плану закупівель. При цьому, згідно із вимогами пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 922 річний план закупівель повинен містити інформацію про розмір бюджетного призначення та/або очікувану вартість предмета закупівлі.

Отже, перед здійсненням процедури закупівлі замовник зобов`язаний визначити очікувану вартість предмета закупівлі з урахуванням усіх його необхідних вартісних, технічних, функціональних та якісних характеристик.

Положення пункту 4-1 Постанови №710 визначають, що всі публічні закупівлі, які здійснює розпорядник бюджетних коштів (розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня) або суб`єкт господарювання державного сектору економіки, мають бути належним чином обґрунтовані задля забезпечення їх ефективності.

Виходячи з пункту 5 Постанови № 710, перевірка за дотриманням вимог цієї постанови здійснюється Держаудитслужбою під час здійснення заходів державного фінансового контролю.

При цьому, згідно із статтею 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом, проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Згідно пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 922, моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

Зважаючи на зазначене, Держаудитслужба в обов`язковому порядку під час здійснення державного фінансового контролю перевіряє дотримання вимог Постанови №710.

Враховуючи наведене, аналіз дотримання позивачем вимог пункту 4-1 Постанови №710 в ході проведення органом державного фінансового контролю моніторингу процедури закупівлі безсумнівно перебуває у площині публічних закупівель навіть попри те, що, на думку позивача, у Постанові №710 відсутня вказівка на її приналежність до законодавства у сфері публічних закупівель.

Згідно із частиною 5 статті 8 Закону № 922, протягом строку проведення моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю, відповідальна за проведення моніторингу процедури закупівель, має право через електронну систему закупівель запитувати у замовника пояснення (інформацію, документи) щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі. Усі такі запити про надання пояснень автоматично оприлюднюються електронною системою закупівель.

Замовник протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення запиту про надання пояснень щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі, повинен надати відповідні пояснення (інформацію, документи) через електронну систему закупівель.

З матеріалів справи вбачається, що під час здійснення моніторингу процедури закупівлі Державна аудиторська служба України звернулася через електронну систему закупівель до замовника з метою отримання пояснень.

З пояснення, оприлюдненого в електронній системі позивачем 16.12.2021, вбачається, що із системного аналізу законодавства про закупівлі вбачається відсутність імперативної норми щодо встановлення додаткових вимог щодо обґрунтування рішень замовника чи додаткової публікації інформації у сфері публічних закупівель поза межами електронної системи закупівель у обсязі, що не відповідає за змістом статті 10 Закону № 922.

Однак, як свідчить положення пункту 4-1 Постанови № 710, обов`язок оприлюднити обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі на власному веб-сайті (або на офіційному веб-сайті головного розпорядника бюджетних коштів, суб`єкта управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління суб`єктом господарювання державного сектору економіки) виникає у Замовника саме у зв`язку з здійсненням ним процедури публічної закупівлі, а вимоги вказаного пункту не є рекомендаційними та чітко визначають обов`язок Замовника забезпечити оприлюднення визначених законодавством відомостей.

У свою чергу, позивач, який відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, маючи такий обов`язок, не оприлюднив такі відомості.

Згідно зі статтею 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

19.12.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1266 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2013 року № 631 і від 11 жовтня 2016 року № 710», якою запроваджено чергові заходи підвищення ефективності використання державних коштів, а саме: з 19.12.2020 головним розпорядникам бюджетних коштів (розпорядникам бюджетних коштів нижчого рівня), суб`єктам господарювання державного сектору економіки доручено забезпечити оприлюднення обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі шляхом розміщення на власному веб-сайті (або на офіційному веб-сайті головного розпорядника бюджетних коштів, суб`єкта управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління суб`єктом господарювання державного сектору економіки) протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення оголошення про проведення конкурентної процедури закупівель.

Положення Постанови №710, які визначають обов`язок оприлюднювати відповідну інформацію не виокремлюють такі закупівлі за певним джерелом фінансування.

Частиною 1, 2 ст.55 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст.73 Господарського кодексу України, державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Суд вже зазначав в описовій частині рішення, що відповідно до пункту 1.4 статуту ДП «Адміністрація морських портів України», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 18.05.2021 № 288 у своїй діяльності Підприємство керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади.

Отже, ДП «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, а тому було зобов`язане виконувати вимоги п.4-1 Постанови №710 шляхом забезпечення обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі та оприлюднення обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі шляхом розміщення на власному веб-сайті (або на офіційному веб-сайті головного розпорядника бюджетних коштів, суб`єкта управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління суб`єктом господарювання державного сектору економіки) протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення оголошення про проведення конкурентної процедури закупівель або повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за результатами переговорної процедури закупівель.

Згідно з підпунктами 6, 8, 11 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетне призначення - повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування. Бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження. Бюджетні кошти (кошти бюджету) - належні відповідно до законодавства надходження бюджету та витрати бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, виходячи з системного аналізу вищевикладених нормативних положень та обставин справи, суд дійшов висновку, що розміщення обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі на сторінці власного веб-сайту або офіційного веб-сайту головного розпорядника бюджетних коштів для позивача є обов`язковим, а тому висновок відповідача про порушення позивачем пункту 4-1 Постанови №710 внаслідок не оприлюднення на веб-сайті обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, розміру бюджетного призначення, очікуваної вартості предмета закупівлі є правомірними та обґрунтованими.

З урахуванням наведеного, твердження про те, що позивач є державним унітарним підприємством, яке у даному випадку не використовує бюджетні кошти, а тому дія Постанови № 710 не розповсюджується на позивача, є безпідставним та спростовується вищенаведеним та в даному випадку суд дійшов до висновку, що оскаржуваний висновок відповідача про результати моніторингу процедури закупівлі є таким, що винесений на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також слід зазначити, що п.15 ч.1 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» №2939-XII закріплено, що орган державного фінансового контролю має право порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях.

Зобов`язальна частина висновку може включати як заходи, направлені на виправлення виявлених порушень та приведення процедури закупівлі у відповідність до встановлених правил та стандартів, так і рекомендації, спрямовані на запобігання вчинення таких порушень у подальшому.

При цьому спосіб, у який замовник повинен усунути виявлені порушення не визначений Законом №922-VIII, а тому орган державного фінансового контролю має певну свободу розсуду щодо визначення способу усунення виявлених порушень.

Водночас реалізація таких повноважень повинна здійснюватися органом державного фінансового контролю з урахуванням контексту допущених порушень та вагомості їх впливу на процедуру закупівлі з метою обрання пропорційного та ефективного заходу для їх усунення та/або недопущення у подальшому.

Крім того, визначаючи спосіб усунення порушень, з метою попередження вчинення замовником нового порушення вимог законодавства, контролюючий орган повинен чітко зазначити конкретний захід (варіант поведінки), який слід вжити замовнику для їх усунення.

В оскаржуваному висновку, з урахуванням конкретних обставин, зобов`язано Позивача здійснити лише превентивні заходи, направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому, зокрема шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущені порушення та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку.

Отже, контролюючий орган чітко визначив, які саме дії повинен здійснити Позивач.

Суд також звертає увагу на те, що визначений спосіб усунення виявлених порушень у спірній ситуації є пропорційним із виявленими порушеннями, відповідає завданню здійснення державного фінансового контролю та направлений на недопущення їх вчинення у подальшому.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2024 року у справі № 480/2102/22.

Так, суб`єкт владних повноважень, встановивши наявність порушень під час проведення спірної закупівлі, дійшов висновку про застосування до Замовника превентивного заходу, що не вимагає розірвання договірних відносин або усунення виявлених порушень у будь-який інший спосіб. Така вимога Відповідача була скерована на дотримання в подальшому вказаних правових норм під час проведення закупівель.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 30 березня 2023 року у справі № 420/11945/21 та від 01 лютого 2024 року у справі 160/18391/22.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахуванням наведеного підстави для розподілу судових витрат за даною справою відсутні.

Окремо слід зазначити, що відповідно до п. 4.1 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку змінюється залежно від характеру рішення.

Приймаючи рішення судом також враховано правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (п. 23) та «Серявін та інші проти України» (п. 58), згідно з якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку - відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 3 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець