Справа № 440/2716/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 р. Справа № 440/2716/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, по справі № 440/2716/25

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 24 грудня 2024 року.

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, у розмірі 74955,24.

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати у повному розмірі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2024 року по 24.12.2024 року, в повному обсязі щомісячної фіксованої індексації 3941,87 грн. відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.03.2024 року по 24.12.2024 року, в повному обсязі відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 у розмірі 36497,62 гривень з відрахування з даної суми відповідних податків та зборів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 задоволено позов.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 24 грудня 2024 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 24 грудня 2024 року.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік у загальному розмірі 74955,24 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2024 по 24.12.2024.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 14.03.2024 по 24.12.2024 у загальному розмірі 37378,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що виплата ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 рік мала би проводитись військовою частиною - польова пошта НОМЕР_2 . Апелянт не володіє інформацією чи проводилась така виплата військовою частиною - польова пошта НОМЕР_2 . На сьогоднішній день військова частина - польова пошта НОМЕР_2 носить умовне найменування військова частина НОМЕР_3 . Наголошує, що у разі, якщо ОСОБА_1 виплата грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 рік не проводилась, обов`язок по виплаті цієї грошової компенсації слід покласти на військову частину НОМЕР_3 .

Вказує, що індексація грошового забезпечення позивачу нараховувалась та виплачувалась належним чином. Обґрунтування такої позиції відповідача міститься у нашому відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 .

Зауважує, що останнім днем служби ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_3 є день виключення зі списків військової частини - 14.03.2024. Отже за березень 2024 року військова частина НОМЕР_1 нараховує та виплачує ОСОБА_1 грошове забезпечення за 17 прослужених днів з 15.03.2024 по 31.03.2024. Останнім днем служби ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 є 24.12.2024. Отже за березень 2024 року військова частина НОМЕР_1 нараховує та виплачує ОСОБА_1 грошове забезпечення за 24 прослужені дні з 01.12.2024 по 24.12.2024. Місяці березень та грудень мають 31 день. ОСОБА_1 у 2024 році прослужив у військовій частині НОМЕР_1 8 повних місяців: квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад. Отже: 3901,47 грн. / 31 день = 125,853870 = 125,85 грн./день. Таким чином сума індексації-різниці, яка мала бути нарахована та виплачена ОСОБА_1 за період служби у військовій частині НОМЕР_1 складає: 125,85 грн. х 17 днів + 3901,47 грн. х 8 місяців + 125,85 грн. х 24 дні = 36371,20 грн.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з витягу з послужного списку ОСОБА_1 :

- проходив військову службу з 07.03.2015 по 28.04.2016 на посаді заступника командира механізованої роти з озброєння механізованого батальйону НОМЕР_4 окремої механізованої бригади ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " КСВ ЗСУ;

- відповідно до пункту першого частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та указу Президента України № 115/2016 від 25.03.2016 звільнений з військової служби у запас за п.п. "є" (призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, визначені рішенням Президента України);

- з 28.04.2016 виключений зі списків особливого складу частини НОМЕР_2 із усіх видів забезпечення і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- відповідно до статей 20 та 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ строком до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію;

- проходив військову службу з 14.11.2016 по 15.03.2017 на посаді старшого офіцера відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОК " ІНФОРМАЦІЯ_4 ";

- проходив військову службу з 15.03.2017 по 01.09.2017 на посаді начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОК " ІНФОРМАЦІЯ_4 ";

- проходив військову службу з 01.09.2017 по 02.04.2020 на посаді заступника військового комісара з територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_4 ";

- звільнений із займаної посади відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України;

- виключений із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 15.04.2020, знятий з усіх видів забезпечення і направлений до нового місця служби - до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ;

- проходив військову службу з 02.04.2020 по 04.03.2024 на посаді заступника командира механізованого батальйону з озброєння НОМЕР_4 окремої механізованої бригади ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " СВ ЗСУ;

- проходив військову службу з 04.03.2024 по 02.05.2024 на посаді заступника командира піхотного батальйону з озброєння НОМЕР_5 окремої піхотної бригади ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " СВ ЗСУ;

- проходив військову службу з 02.05.2024 по 06.09.2024 на посаді заступника начальника озброєння логістики НОМЕР_5 окремої піхотної бригади ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " СВ ЗСУ;

- проходив військову службу з 06.09.2024 на посаді заступника начальника озброєння НОМЕР_5 окремої механізованої бригади ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " СВ ЗСУ.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 14.03.2024 № 76 майора ОСОБА_1 , заступника командира з озброєння НОМЕР_6 механізованого батальйону, наказано вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби - Мала Любаша Рівненської області, з 14.03.2024 виключити зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.12.2024 № 289 майора ОСОБА_1 , заступника начальника озброєння, звільнено з військової служби у запас за підпунктом "д" (у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу) та наказано вважати таким, що з 24.12.2024 справи та посаду здав та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 06.03.2017 № 6973 ОСОБА_1 дійсно в період з 30.06.2015 по 28.09.2015, з 26.10.2015 по 24.04.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції ( АДРЕСА_1 ).

Згідно з посвідченнями серії НОМЕР_7 від 18.08.2022 та серії НОМЕР_8 від 15.04.2016 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі № 440/12208/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_9 ) до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо не нарахування та не невиплати ОСОБА_1 індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_8 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця - січень 2008 року та з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо невиплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 15.04.2020 індексації грошового забезпечення із застосуванням щомісячної фіксованої індексації в розмірі 3901,47 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_8 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 фіксовану суму індексації грошового забезпечення з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, як різницю між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу в розмірі 3901,47 грн. (щомісячно) за період з 01.03.2018 по 15.04.2020 включно, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 14.03.2024.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 14.03.2024.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_3 розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.09.2024 про нарахування і виплату індексації грошового забезпечення, з врахуванням вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та висновків суду про те, що ОСОБА_1 за період з 15.04.2020 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 14.03.2024 має право на нарахування та виплату індексації - різниці, у випадку, якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) (березень 2018 року) розмір доходу менший за суму можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 по 15.04.2020 грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, щорічної оплачуваної відпустки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_8 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, щорічної оплачуваної відпустки за період з 29.01.2020 по 15.04.2020, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 15.04.2020 по 19.05.2023 грошового забезпечення, а також виплачених за період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, щорічної оплачуваної відпустки, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зобов`язано військову частину НОМЕР_3 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 15.04.2020 по 19.05.2023, а також виплачених за період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, щорічної оплачуваної відпустки, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 у справі № 440/12208/24 апеляційні скарги задоволено частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 по справі № 440/12208/24 скасовано в частині задоволення позову про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 14.03.2024; зобов`язання Військової частини НОМЕР_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 14.03.2024; зобов`язання Військової частини НОМЕР_3 розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.09.2024 про нарахування і виплату індексації грошового забезпечення, з врахуванням вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та висновків суду про те, що ОСОБА_1 за період з 15.04.2020 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 14.03.2024 має право на нарахування та виплату індексації - різниці, у випадку, якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) (березень 2018 року) розмір доходу менший за суму можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 15.04.2020 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 14.03.2024.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3901,47 грн в місяць у загальному розмірі 136299,74 грн за період з 15.04.2020 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 14.03.2024.

В іншій частині в задоволенні зазначених позовних вимог відмовлено.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 по справі № 440/12208/24 залишено без змін.

08.02.2025 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із запитом, в якому просив здійснити перерахунок та доплату йому індексації грошового забезпечення за період з 18.03.2024 по 24.12.2024 із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3901,47 грн відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, у загальній сумі 36283,67 грн. А також просив повідомити на яких законних підставах йому не було здійснено нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 по 2019 роки.

У позовній заяві позивач вказує на те, що на його звернення 26.02.2025 у телефонному режимі до військової частини НОМЕР_1 щодо виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2019 роки, йому було відмовлено військовою частиною у проведенні виплати такої грошової компенсації. Стосовно виплати індексації ОСОБА_1 повідомлено, що індексація нараховувалася та виплачувалася йому згідно Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Оскільки відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 з 01.03.2018 відбулося підвищення посадових окладів, то березень 2018 року є базовим, відповідно право на індексацію наступило в грудні 2018 року.

Позивач, вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі йому грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 24 грудня 2024 року, а також вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати у повному розмірі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2024 по 24.12.2024, в повному обсязі щомісячної фіксованої індексації 3941,87 грн. відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу військовою частиною НОМЕР_1 безпідставно не проведено розрахунку щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2016, 2017, 2018, 2019 роки.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2024 по 24.12.2024, а також стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 14.03.2024 по 24.12.2024 у загальному розмірі 37378,60 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правовідносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України врегульовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частин першої, четвертої та тринадцятої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, військова служба є особливим видом публічної служби, а тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XIІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтями 1 та 2 Закону № 2011-XIІ передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно до пункту 8 статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

За змістом ст. 4 Закону України "Про відпустки" установлюються такі види відпусток: щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Статтею 16-2 Закону України "Про відпустки" встановлено, що учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22.10.1993 передбачено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги, а саме: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Отже, учасники бойових дій мають право на додаткову відпустку із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Абзацами першим та другим пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-XII визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-XII встановлено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Відповідно до пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Відповідно до пункту 17 статті 10-1 Закону № 2011-XII в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

Згідно з пунктом 18 статті 10-1 Закону № 2011-XII в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.

Пунктом 19 статті 10-1 Закону № 2011-XII встановлено, що надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.

Водночас визначення поняття особливого періоду наведене у Законах України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII від 21.10.1993 та "Про оборону України" № 1932-XII від 06.12.1991 (далі - Закони № 3543-XII та № 1932-XII відповідно).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 3543-XII, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Стаття 1 Закону № 1932-XII визначає особливий період як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону № 3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком на 14 календарних днів. Однак, Законом № 2011-XII та Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, право на яку особа набула за період проходження ним військової служби.

Отже, припинення надання військовослужбовцям додаткової відпустки (відповідно до пункту 19 статті 10-1 Закону 2011-ХІІ у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті) є тимчасовим обмеженням реалізації права на використання додаткової відпустки безпосередньо, яке не впливає на суть самого права, що гарантується пунктом 12 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пунктом 8 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", статтею 16-2 Закону України "Про відпустки" та Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 за № 260, та може бути реалізовано особою в інший спосіб шляхом отримання грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.

З огляду на зазначене у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм повинна виплачуватися компенсація за всі невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у рішенні від 16.05.2019 у зразковій справі № 620/4218/18, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019.

Відповідачем під час розгляду справи не надано будь-яких інших належних доказів на підтвердження наявності законних підстав для ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учасника бойових дій.

Оскільки право на додаткову відпустку у позивача виникає з моменту отримання статусу учасника бойових дій, то відповідно і право на грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учасника бойових дій у позивача виникає також з моменту отримання ним статусу учасника бойових дій.

З матеріалів справи встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_8 , виданого 15.04.2016 та серії НОМЕР_7 від 18.08.2022.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта, що Військовій частині НОМЕР_1 невідомо чи проводилась виплата грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій військовою частиною - польова пошта НОМЕР_2 , оскільки з наявної в матеріалах справи копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 14.03.2024 № 76 вбачається, що додаткова відпустка як учаснику бойових дій за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 не надавалася (а.с. 16). Враховуючи наведене, відповідач був обізнаний про невиплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 по 2019 роки за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 .

З огляду на викладене, колегія суддів в цій частині погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу військовою частиною НОМЕР_1 безпідставно не проведено розрахунку щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2016, 2017, 2018, 2019 роки.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 14.03.2024 по 24.12.2024 та стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 14.03.2024 по 24.12.2024 у загальному розмірі 37378,60 грн, колегія суддів зазначає наступне.

За визначенням, наведеним у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 120/6277/22, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці. Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078), що було вище розглянуто судом апеляційної інстанції.

Водночас щодо фіксованої суми індексації, то Верховний Суд зазначає, що Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте, постановою Уряду від 09.12.2015 № 1013 цей Додаток викладено у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 01.12.2015 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Згідно з абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Отже, якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Беручи до уваги, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

За такої умови відповідно до абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 слідує, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці.

Разом з цим, з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 15.08.2024 у справі № 620/7524/23, від 19.09.2024 у справі № 380/10597/23 із подібними правовідносинами, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню під час розгляду цієї справи.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що Як зазначено у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 у справі № 440/12208/24 для вирішення питання наявності чи відсутності у позивача права на отримання індексації-різниці за період з 15.04.2020 по 14.03.2024, розрахованої із застосуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, враховуючи висновки суду касаційної інстанції у вищевказаних постановах, необхідно встановити наступні обставини: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається, як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (абзац 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Зі змісту довідки Військової частини НОМЕР_3 від 24.10.2024 № 91215347 про нараховане грошове забезпечення за 2018 рік встановлено, що грошове забезпечення ОСОБА_1 у лютому 2018 року становило 11292,48 грн (посадовий оклад - 1086,00 грн; оклад за військове звання - 120,00 грн; надбавка за вислугу років - 241,20 грн; надбавка за особливості проходження служби - 723,60 грн; премія - 4887,00 грн; щомісячна додаткова грошова винагорода - 4234,68 грн.

Також, зі змісту довідки Військової частини НОМЕР_3 від 24.10.2024 № 91215347 про нараховане грошове забезпечення за 2018 рік встановлено, що грошове забезпечення ОСОБА_1 у березні 2018 року становило 11854,16 грн (посадовий оклад - 5220,00 грн; оклад за військове звання - 1270,00 грн; надбавка за вислугу років - 1947,00 грн; надбавка за особливості проходження служби - 843,70 грн; премія - 2573,46 грн.

Отже, дохід позивача у березні 2018 року збільшився на 561,68 грн (11854,16 - 11292,48).

Суд враховує, що величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року розрахована наступним шляхом: Лютий 2008 - 102,7% (Індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно даних Держстата) = 1,027; Березень 2008 - 103,8% = 1,038; Квітень 2008 - 103,1% - Г,031; Травень 2008 - 101,3% = 1,013; Вересень 2008 - 101,3% - 100,8% (червень 2008) х 99,5% (липень 2008) X 99,9% (серпень 2008) х 101,1% (вересень 2008) = 1,013; Жовтень 2008 1,01,7% = 1,017; Листопад 2008 - 101,5% = 1,015; Грудень 2008 - 102,1% = 1,021; Січень 2009 - 102,9% = 1,029; Лютий 2009 - 101,5% = 1,015; Березень 2009 - 101,4% = 1,014; Травень 2009 - 101,4% = 100,9% (квітень 2009) х 100,5% (травень 2009) = 1,014; Червень 2009 - 101,1% = 1,011; Жовтень 2009 - 101,4% = 99,9% (липень 2009) х 99,8% (серпень 2009) х 100,8 (вересень 2009) х 100,9% (жовтень 2009) = 1,014; Листопад 2009 101,1% = 1,011; Січень 2010 - 102,7% = 100,9% (грудень 2009) х 101,8% (січень 2010) = 1,027; Лютий 2010- 101,9% = 1,019; Вересень 2010 - 103,5% = 100,9% (березень 2010) х 99,7% (квітень 2010) х 99,4% (травень 2010) х 99,6% (червень 2010) х 99,8% (липень 2010) х 101,2% (серпень 2010) х 102,9% (вересень 2010) = 1,035; Грудень 2010 - 101,6% = 100,5% (жовтень 2010) х 100,3% (листопад 2010) х 100,8% (грудень 2010) = 1,016; Березень 2011 - 103,3% = 101,0% (січень 2011) х 100,9% (лютий 2011) х 101,4% (березень 2011) = 1,033; Квітень 2011 - 101,3% = 1,013; Червень 2011 - 101,2% = 100,8% (травень 2011) х 100,4% (червень 2011) = 1,012; Березень 2014 - 101,98% = 98,7% (липень 2011) х 99,6% (серпень 2011) х 100,1% (вересень 2011) х 100,0% (жовтень 2011) х 100,1% (листопад 2011) х 100,2% (грудень 2011) х 100,2% (січень 2012) х 100,2% (лютий 2012) х 100,3% (березень 2012) х 100,0% (квітень 2012) х 99,7% (травень 2012) х 99,7% ( червень 2012) х 99,8% (липень 2012) х 99,7% (серпень 2012) х 100,1% (вересень 2012) х 100,0% (жовтень 2012) х 99,9% (листопад 2012) х 100,2% (грудень 2012) х 100,2% (січень 2013) х 99,9% (лютий 2013) х 100,0% (березень 2013) х 100,0% (квітень 2013) х 100,1% (травень 2013) х 100,0% (червень 2013) х 99,9% (липень 2013) х 99,3% (серпень 2013) х 100,0% (вересень 2013) х 100,4% (жовтень 2013) х 100,2% (листопад 2013) х 100,5% (грудень 2013) х 100,2% (січень 2014) х 100,6% (лютий 2014) х 102,2% (березень 2014) = 1,020; Квітень 2014 - 103,3% = 1,033; Травень 2014 - 103,8 = 1,038; Липень 2014 - 101,4% = 101,0% (червень 2014) х 100,4% (липень 2014) = 1,014; Вересень 2014 - 103,72% = 100,8% (серпень 2014) х 102,9% (вересень 2014) = 1,037; Жовтень 2014 - 102,4% = 1,024; Листопад 2014 - 101,9% = 1,019; Грудень 2014 - 103,0% = 1,030; Січень 2015 - 103,1% = 1,031; Лютий 2015 - 105,3 = 1,053; Березень 2015 - 110,8% = 1,108; Квітень 2015 - 1,14% = 1,140; Травень 2015 - 102,2% = 1,022; Листопад 2015 - 101,55% = 100,4% (червень 2015) х 99,0% (липень 2015) х 99,2% (серпень 201,5) х 102,3% (вересень 2015) х 98,7% (жовтень 2015) х 102,0% (листопад 2015) = 1,016; Квітень 2016 - 105,79% = 100,7% (грудень 2015) х 100,9% (січень 2016) х 99,6 (лютий 201,6) х 101,0% (березень 201,6) х 103,5 (квітень 2016) = 1,058; Жовтень 2016 - 104,0% = 100,1% (травень 2016) х 99,8% (червень 2016) х 99,9% (липень 2016) х 99,7% (серпень 2016) х 101,8% (вересень 2016) х 102,8% (жовтень 2016) = 1,040; Січень 2017 - 103,85% = 101,8% (листопад 2016) х 100,9% (грудень 2016) х 101,1% (січень 2017) = 1,038; Квітень 2017 - 103,74% = 101,0% (лютий 201,7) х 101,8% (березень 2017) х 100,9% (квітень 2017) = 1,037; Липень 2017 - 103,13% = 101,3% (травень 2017) х 101,6% (червень 2017) х 100,2% (липень 2017) - 1,031; Жовтень 2017 - 103,12% = 99,9% (серпень 2017) х 102,0% (вересень 2017) х 101,2% (жовтень 2017) = 1,031; Січень 2018 - 103,44% = 1,00,9% (листопад 2017) х 101,0% (грудень 201,7) х 101,5% (січень 2018) = 1,034.

Шляхом множення вищевказаних показників (1,027 х 1,038 х 1,031 х 1,013 х 1,013 х 1,017 х 1,015 х 1,021 х 1,029 х 1,015 х1,014 х 1,014 х 1,011 х 1,014 х 1,011 х 1,027 х 1,019 х 1,035 х 1,016 х 1,033 х 1,013 х 1,012 х 1,020 х 1,033 х 1,038 х 1,014 х 1,037 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,016 х 1,058 х 1,040 х 1,038 х 1,037 х 1,031 х 1,031 х 1,034 = 3,533) отримуємо наростаючий індекс споживчих цін - 353,3 %.

353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3% (величина приросту індексу споживчих цін).

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується наступним чином: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100.

Сума можливої індексації складає 4463,15 грн (1762,00 грн. х 253,30%/ 100), яка є більшою за розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року (561,68 грн), що є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Отже, у даному випадку, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року позивача складає 3901,47 грн, яка розраховується як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу (4463,15 грн 561,68 грн).

Таким чином, починаючи з 15.04.2020 Військова частина НОМЕР_3 мала виплачувати позивачеві щомісячну фіксовану індексацію у розмірі 3901,47 грн щомісячно до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової служби.

Сума індексації-різниці, яка мала бути нарахована та виплачена позивачу за період з 15.04.2020 по 31.12.2022 становить: 3901,47 грн х 32 місяці + (3901,47 грн / 31 день х 16 днів) = 124847,04 грн + 2013,66 грн = 126860,70 грн.

Сума індексації-різниці, яка мала бути нарахована та виплачена позивачу за період з 01.01.2024 по 14.03.2024 становить: 3901,47 грн х 2 місяці + (3901,47 грн / 31 день х 13 днів) = 7802,94 грн + 1636,10 грн = 9439,04 грн.

Отже, загальна сума індексації-різниці, яка мала бути нарахована та виплачена позивачу за період з 15.04.2020 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 14.03.2024 становить 136299,74 грн.

Відтак, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 у справі № 440/12208/24 фактично підтверджено право позивача на отримання у період з 15.04.2020 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 14.03.2024 індексації-різниці.

Повертаючись до справи, що розглядається, колегія суддів зауважує, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 14.03.2024 № 76 майора ОСОБА_1 , заступника командира з озброєння НОМЕР_6 механізованого батальйону, призначеного наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 04.03.2024 № 113 на посаду заступника командира піхотного батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 , наказано вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби - Мала Любаша Рівненської області, з 14.03.2024 виключити зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.12.2024 № 289 майора ОСОБА_1 , заступника начальника озброєння, звільнено з військової служби у запас за підпунктом "д" (у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу) та наказано вважати таким, що з 24.12.2024 справи та посаду здав та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Учасниками справи не заперечується та обставина, що у період з 18.03.2024 по 24.12.2024 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

При цьому, нарахування та виплата ОСОБА_1 індексації-різниці у період з 14.03.2024 по 24.12.2024 військовою частиною НОМЕР_1 не здійснювалися, незважаючи на відсутність будь-якого наступного підвищення посадового окладу позивача.

Оскільки у березні 2018 року сума на яку збільшилось грошове забезпечення позивача у березні 2018 року (561, 68 грн) порівняно з лютим 2018 року є меншою ніж 4 463, 15 грн, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання індексації - різниці за період з 14.03.2024 по 24.12.2024.

Таким чином, починаючи з березня 2018 року сума індексації грошового забезпечення, з урахуванням абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 має виплачуватися у розмірі 3 901, 47 грн до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення.

Строк невиплати індексації-різниці позивачу відповідачем за період з 14.03.2024 по 24.12.2024 складає 18 днів за березень 2024 (з 14.03.2024 по 31.03.2024), 8 повних місяців (квітень-листопад 2024) та 24 дні за грудень 2024 (з 01.12.2024 по 24.12.2024) а отже, загальний розмір індексації, що підлягає нарахуванню та сплаті складає 36 496, 62 грн (2 264, 94 грн (3901,47 грн/31 день = 125,83 грн/день; 125,83грн/день х 18 днів = 2 264, 94 грн) + 31 211, 76 грн (3 901, 47 грн х 8 місяців) + 3 019, 92 грн (3901,47 грн/31 день = 125,83 грн/день; 125, 83грн/день х 24 дні = 3 019, 92 грн) = 36 496, 62 грн).

Отже, як було встановлено судом апеляційної інстанції індексація-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 , що підлягає нарахуванню та сплаті складає 36 496, 62 грн.

Отже, судом першої інстанції було помилково встановлено, що сума індексації-різниці позивача, що підлягає нарахуванню становить 37 378, 60 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

При цьому зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміни його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про право позивача на отримання індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 14.03.2024 по 24.12.2024, помилково встановив розмір суми індексації-різниці, яка підлягає виплаті (37378,60 грн), тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом викладення абзацу п`ятого резолютивної частини в іншій редакції, а саме: "Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 14.03.2024 по 24.12.2024 у загальному розмірі 36 496, 62 грн.".

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 по справі № 440/2716/25 - змінити, виклавши абзац п`ятий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 14.03.2024 по 24.12.2024 у загальному розмірі 36 496, 62 грн.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 по справі № 440/2716/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц