Справа № 320/29069/24
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Парінова А. Б., Мельничука В.П., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Будпостач" до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємства Будпостач звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Черкаської митниці, у якому просило суд:

- визнати протиправним, скасувати рішення Черкаської митниці про визначення коду товару від 22.05.2024 №24UA2-KT;

- визнати протиправним, скасувати рішення Черкаської митниці про коригування митної вартості від 27.05.2024 №UA902080/2024/000103/1.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 08.06.2023 між позивачем (далі також покупець) та компанією K-TARP VINA CO., LTD (В`єтнам) (далі також продавець) укладено прямий контракт №1543 відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець оплачує і отримує зокрема тенти в кількості, за ціною, що вказується у проформах-інвойсах та інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.

24.02.2020, попередньо, для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ Мерск Україна Лтд договір транспортного експедирування №UA00072711.

14.02.2022, також попередньо, для перевезення товарів позивач уклав з компанією Maersk (Данія) договір перевезення зовнішньоторговельних вантажів №UA00072649.

13.10.2023 продавець надав позивачу проформу інвойс №23413S104 на загальну суму 275 673,99 доларів США, на умовах передоплати та умовах поставки FOB порт НАІ PHONG (В`єтнам) згідно з правилами Інкотермс 2010.

20.10.2023 на підставі контракту від 08.06.2023 №1543 позивач платіжним дорученням №76 перерахував продавцю як передоплату кошти за товари, в розмірі 55134,80 доларів.

16.11.2023 виробник товарів направив до позивача листа, в якому вказав, що тенти складаються з трьох шарів: внутрішній шар є тканим полотном з поліетилену високої щільності; зовнішні шари виготовлені із поліетилену низької щільності.

10.01.2024 продавець додатково надав позивачу прайс-лист, в якому підтвердив ціни на товари на умовах поставки FOB порт НАІ PHONG (В`єтнам) згідно з правилами Інкотермс 2010, а також комерційний інвойс № 23415S106 на відвантаження товарів за ціною 111 339,72 доларів США та пакувальний аркуш до комерційного інвойсу.

В цей же день, 10.01.2024 для вивезення товарів із В`єтнаму до України митними органами В`єтнаму були оформлені митна декларація №30 за ціною 74 310,90 доларів США, а 12.01.2024 митна декларація №60 за ціною 37028,82 доларів США, всього на загальну суму 111339,72 доларів США, що співпадає з ціною у комерційному інвойсі.

09.02.2024 на підставі контракту від 08.06.2023 №1543 позивач платіжним дорученням №19 перерахував продавцю кошти за товари в розмірі 89 061,96 доларів США. Загальна сума перерахованих коштів складає 144 196,76 доларів США.

16.02.2024 продавець передав товари перевізнику для доставки в Україну та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент № 234509623.

В цей же день, 16.02.2024 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, виписаний сертифікат походження №.

15.03.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг перевізник компанія Maersk (Данія) виписав інвойс №, а експедитор ТОВ Мерск Україна Лтд виписав рахунок фактуру №.

02.04.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ Мерск Україна Лтд виписав довідку про транспортні витрати №27. У довідці зазначено вартість послуг транспортування товарів за межами території України в розмірі 320485,98 грн., а також 7 919,30 доларів США.

На підставі залізничної накладної УМВС від 03.04.2024 №10251 товари доставлені з порту Гданська (Польща) до залізничної станції Клевань Рівненської області в Україні, а відповідно до товарно транспортних накладних CMR від 29.04.2024 №№ 3652, 5230, 7360 товари були доставлені до Черкаської митниці.

02.05.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA86U5 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 111339,72 доларів США.

У графі 33 митної декларації зазначив код товару , який передбачає ставку мита 0%, та заявив до сплати митні платежі: ПДВ 1009511,15 грн.

До митної декларації №24UA86U5 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000148, виписаної відповідачем, а саме: Контракт від 08.06.2023 №1543 між позивачем та компанією K-TARP VINA CO.,LTD (В`єтнам); Комерційний інвойс від 10.01.2024 №23415S106 за ціною 111 339,72 доларів США на умовах передоплати та умовах поставки FOB порт НАІ PHONG (В`єтнам) згідно з правилами Інкотермс 2010; Митні декларації В`єтнаму від 10.01.2024 №30 за ціною 74 310,90 доларів США та від 12.01.2024 №60 за ціною 37 028,82 доларів США, всього на загальну суму 111 339,72 доларів США, що співпадає з ціною у комерційному інвойсі; Сертифікат походження товару від 16.02.2024 №; Коносамент від 16.02.2024 № 234509623; Прайс лист продавця від 10.01.2024 про ціну товару; Платіжне дорученням від 20.10.2023 №76 про оплату товарів; Платіжне дорученням від 09.02.2024 №19 про оплату товарів; Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ Мерск Україна ЛТД; Договір від 14.02.2022 №UA00072649 про перевезення товарів між позивачем та компанією Maersk А/S (Данія); Інвойс компанії Maersk А/S (Данія) від 15.03.2024 № для оплати послуг з перевезення товарів; Рахунок-фактуру ТОВ Мерск Україна Лтд від 15.03.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; Довідку ТОВ Мерск Україна Лтд про транспортні витрати від 02.04.2024 №27; Залізничну накладну УМВС від 03.04.2024 №10251; Товарно транспортні накладні CMR від 29.04.2024 №№ 3652, 5230, 7360; Рішення Рівненської митниці щодо визначення коду ідентичних товарів від 21.11.22 № KT-UA-2022, яким підтверджено заявлений позивачем код товару на рівні шести знаків 392690 УКТЗЕД;

Лист продавця щодо процесу виробництва тентів від 16.11.2023; Декларацію митної вартості.

02.05.2024 Черкаська митниця направила запит у лабораторію Держмитслужби для проведення дослідження товарів.

17.05.2023 Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби склала висновок№-0180 в якому визначено, що за результатами досліджень встановлено, що зразки №№ 1-15 представляють собою готовий виріб у вигляді полотна прямокутної форми (зразки №№ 1-8, 13-15 - сірого кольору з лицьової сторони та зеленого - зі зворотної; зразки №№9 -12 - помаранчевого кольору з лицьової сторони та чорного - зі зворотної). Краї полотна по всьому периметру загнуті та запаяні, всередині запаяних країв проходить шнур. По всьому периметру встановлені металеві кільця (люверси). Розміри зразків№№ 1-15відповідно: 4*5м; 4*6м, 8*12 м; 2*3 м, 3*4 м, 3*5 м, 6*10 м, 10*12м, 3*4 м, 3*5м, 4*5м, 4*6м, 5*6м, 5*8м, 6*8м.

При розгляді лицьової поверхні зразків №№1 - 15 неозброєним оком добре видно структуру текстильного матеріалу, а також точки перетину ниток основи і утоку. В місцях де нитки основи та утоку не прилягають щільно одна до одної неозброєним оком видно покриття з плівки (зразки №№ 1-8, 13-15 - зеленого кольору, зразки №№9 - 12 - чорного кольору). Також плівки зеленого кольору (зразки№№ 1-8, 13-15) та чорного кольору (зразки №№9 -12) видно коли зразки підносили до світла.

За допомогою методу косого зрізу можна спостерігати неозброєним оком структуру матеріалу, а саме: шар тканини сірого кольору, що виготовлена з стрічкових ниток, покритий з одного боку напівпрозорою плівкою сірого кольору та з іншого боку - напівпрозорою плівкою зеленого кольору.

Із зразків №№ 1-8, 13-15 вилучили окремі нитки, після чого розглядали їх неозброєним оком. На кожній нитці можна побачити залишки напівпрозорих плівок сірого та зеленого кольорів.

При руйнуванні полотна зразків №№ 1-8, 13-15 в його складі виявлено три шари:

1 шар - напівпрозора плівка сірого кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок;

2 шар - тканина сірого кольору, що виготовлена з стрічкових ниток (ширина стрічки ~3мм), полотняного переплетення з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок;

3 шар - напівпрозора плівка зеленого кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок.

Шари 1 та 3 не відділяються окремо від шару 2 без руйнування, що унеможливлює визначити товщину та відсотковий вміст кожного шару.

Із зразків №№9 - 12 вилучили окремі нитки, після чого розглядали їх неозброєним оком. На кожній нитці можна побачити залишки напівпрозорих плівок помаранчевого та чорного кольорів.

При руйнуванні полотна зразків №№9 -12 в його складі виявлено три шари:

1 шар напівпрозора плівка помаранчевого кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок;

2 шар - тканина білого кольору, що виготовлена з стрічкових ниток (ширина стрічки ~3мм), полотняного переплетення з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок;

3 шар - напівпрозора плівка чорного кольору з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок.

Сфера застосування, технологія виготовлення визначається згідно інформації фірми-виробника.

22.05.2024 Черкаська митниця прийняла рішення щодо класифікації товарів №24UA2-KT, яким класифікувала імпортовані ПП Будпостач товари тенти за кодом УКТЗЕД , що передбачає ставку мита 12%.

22.05.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000148.

27.05.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA74U4 для митного оформлення товарів за визначеним відповідачем кодом УКТЗЕД .

27.05.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1023431, у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

виписку з бухгалтерської документації;

ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

27.05.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив митний орган, що всі наявні документи надані. При цьому, звертаємо увагу, що прайс лист був наданий відповідачу разом з митною декларацією, що підтверджується відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000150, виписаної самим відповідачем.

Договори (угоди, контракти) із третіми особами та ліцензійні чи авторські договори не укладалися позивачем. Рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, а також рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг не виставлялися, з огляду на те, що договори не укладалися.

27.05.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA902080/2024/000103/1, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів за резервним методом на рівні 2,93 доларів США за кг.

27.05.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000150.

27.05.2024 з врахуванням визначеного коду товару та визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією №24UA81U1, по якій були надмірно сплачені митні платежі: мито на 343 555,16 грн, ПДВ на 641 302,97 грн, всього на 984 858,13 грн.

Не погоджуючись з рішенням митного органу, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Митного кодексу України 13 березня 2012 року №4495-VI (в редакції, чинній нас виникнення спірних правовідносин) визначено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

При здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України (частина перша статті 3 Митного кодексу України).

Загальні положення щодо митного оформлення та декларування визначені Главами 39, 40 Розділу VIII Митного кодексу України.

Так, відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється в будь-якому митному органі з пред`явленням їх цьому органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом (абзац перший частини третьої статті 247 Митного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з частиною першою статті 257 Митного кодексу України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпунктом г пункту 5 частини восьмої статті 257 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, відомості про товари код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Положення щодо ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, її структури та класифікації товарів визначені Главою 11 Розділу IV Митного кодексу України.

Так, відповідно до частини першої статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Статтею 1 Закону України Про Митний тариф України від 19 жовтня 2022 року №2697-IX, яким набрав чинності 01 січня 2023 року, встановлено Митний тариф України (групи 01-49; групи 50-97) та визначено, що митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно з частинами другою та третьою статті 67 Митного кодексу України в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків) (частина четверта статті 67 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ведення УКТ ЗЕД передбачає, зокрема, відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів; прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках (підпункти 1, 4, 5 частини другої статті 68 Митного кодексу України).

Згідно з частинами першою-сьомою статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.

Відтак, класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант (особа, яка подає митну декларацію), а митний орган здійснює контроль за такою класифікацією та може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20 червня 2019 року (справа №826/7208/16), 11 листопада 2019 (справа №260/202/19), від 07 липня 2023 року (справа №804/45/17).

Процедуру ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) визначено Порядком ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №428 (далі Порядок №428).

Пунктами 2-4 Порядку №428 встановлено, що УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України Про Митний тариф України, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура). Функції з ведення УКТЗЕД здійснюються Держмитслужбою.

Як зазначалось вище, статтею 1 Закону України Про Митний тариф України від 19 жовтня 2022 року №2697-IX (далі - Закон №2697-IX), яким набрав чинності 01 січня 2023 року, встановлено Митний тариф України (групи 01-49; групи 50-97).

Так, у Додатку до Закону №2697-IX визначені Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД, згідно з якими класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де подається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

5. На додаток до наведеного до зазначених нижче товарів застосовуються такі правила:

(a) футляри для фотоапаратів, музичних інструментів, зброї, креслярського приладдя, прикрас та подібні вироби, які мають спеціальну форму і призначені для зберігання відповідних виробів або набору виробів, придатні для тривалого використання разом з виробами, для яких вони призначені, класифікуються разом з упакованими в них виробами. Це правило не поширюється на тару (упаковку), що становить разом з виробом одне ціле і надає останньому істотно іншої властивості;

(b) відповідно до правила 5 (a) тару (упаковку) разом з товарами, які в ній містяться, слід класифікувати разом із цими товарами, якщо вона належить до такого типу тари (упаковки), яка зазвичай використовується для упакування цих товарів. Це положення є необов`язковим, якщо ця тара (упаковка) придатна для повторного використання.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

На виконання положень статті 68 Митного кодексу України, Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №428 Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, наказом Державної митної служби України від 14 грудня 2022 року №543, який набрав чинності з 01 січня 2023 року, затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі Наказ №543).

Згідно зі вступною частиною Пояснень, затверджених Наказом №543, пояснення до УКТЗЕД розроблені відповідно до 68 статті Митного кодексу України та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428 Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України з метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД. Пояснення до УКТЗЕД є одним допоміжних робочих матеріалів, що запроваджуються в Україні з метою забезпечення однакової інтерпретації і застосування УКТЗЕД. Пояснення до УКТЗЕД містять тлумачення змісту позицій УКТЗЕД, терміни, короткі описи товарів і галузі можливого застосування цих товарів, класифікаційні ознаки та конкретні переліки товарів, що включені або виключені з тих чи інших товарних позицій, методи визначення різних характеристик товарів та іншу інформацію, як є необхідною для однозначного віднесення конкретного товару до певної товарної позиції УКТЗЕД.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, заявлений декларантом код товару 3926 9097 90 згідно з Законом України Про Митний тариф України від 19.10.2022 № 2697-ІХ передбачає наступне:

До групи 39 включаються товари: Пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них;

До товарної позиції 3926 (перші чотири знаки) включаються товари: Інші вироби з пластмас та вироби з інших матеріалів товарних позицій 3901-3914;

До товарної підпозиції (перші шість знаків) 3926 90 включаються товари: - інші;

До товарної підкатегорії (десять знаків) 3926 90 97 90 включаються товари: інші, яка передбачає ставку мита 0%.

Законом України Про Митний тариф України від 19.10.2022 № 2697-ІХ також визначено:

Примітка 1 до групи 39: В УКТ ЗЕД термін "пластмаси" означає матеріали товарних позицій 3901-3914.

Група 39 Пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них:

До товарної позиції 3926 включаються:

Інші вироби з пластмас та вироби з інших матеріалів товарних позицій 3901-3914

До товарних позицій 3901-3914 включені зокрема:

Полімери етилену в первинних формах (товарна позиція 3901).

Згідно з Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що затверджені наказом Державної митної служби України від 14.12.2022 № 543 (додаток № 27) визначено:

Група 39 Пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них:

Загальні положення

До цієї групи включаються речовини, які називають полімерами, напівпродукти та вироби з них, за умови, що вони не виключені Приміткою 2 до цієї групи.

Полімери Скорочені назви полімерів

Багато полімерів, описаних у цій групі, відомі також під скороченими назвами. Список деяких найчастіше вживаних абревіатур наведений нижче: ПЕ (РЕ)Поліетилен.

Товарна позиція 3926 є залишковою товарною позицією, до якої входять вироби, ніде не згадані чи нікуди не включені, з полімерних чи інших матеріалів товарних позицій 3901-3914. Полімерні матеріали в сполученні з текстильним матеріалом

Класифікація полімерних матеріалів та їхніх сполучень з текстильними матеріалами здійснюється відповідно до Примітки 1 (И) до розділу XI, Примітки 3 до групи 56 і Примітки 2 до групи 59. До цієї групи також включаються такі продукти:

До цієї групи також включаються такі продукти:

(Ь) текстильні тканини та неткані матеріали, повністю закладені в полімерні матеріали або повністю покриті ними по обидва боки, за умови, що такі покриття видно неозброєним оком, при цьому не приймається до уваги будь-яка подальша зміна кольору.

Відповідно до примітки 1 (h) до розділу XI Текстильні матеріали та текстильні вироби Закону України "Про Митний тариф України" до цього розділу не включаються: тканини, трикотажні полотна, повсть або неткані матеріали, просочені, покриті чи дубльовані пластмасою, або вироби з них (група 39).

Отже, у товарній позиції 3926, що заявлена декларантом, класифікуються Інші вироби з пластмас та вироби з інших матеріалів товарних позицій 3901-3914.

Серед товарних позицій 3901-3914 є Полімери етилену в первинних формах (товарна позиція 3901), скорочена назва полімерів ПЕ (РЕ) є поліетиленом. До цієї групи також включаються текстильні тканини та неткані матеріали, повністю закладені в полімерні матеріали або повністю покриті ними по обидва боки, за умови, що такі покриття видно неозброєним оком.

Таким чином, до товарної позиції 3926 включаються вироби з поліетилену, а оскільки ввезені товари виготовлені із поліетилену, то такі товари класифікуються у товарній позиції 3926.

Доказами тих обставин, що товари виготовлені з поліетилену є відомості у рішенні відповідача про визначення коду товару, у якому у висновку митний орган вказав: Кожне полотно складається з тканини полотняного переплетення стрічкових ниток з поліетилену, яка покрита з обох сторін напівпрозорою поліетиленовою плівкою.

Також, відповідно до висновку відомчої Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 17.05.2023 №-0180 визначено, що при руйнуванні полотна в його складі виявлено три шари: 1 шар - плівка з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок; 2 шар - тканина, що виготовлена з стрічкових ниток (ширина стрічки ~3мм), полотняного переплетення з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок; 3 шар - плівка з поліетилену з вмістом інших добавок/домішок.

Згідно з Законом України Про Митний тариф України від 19.10.2022 № 2697-ІХ визначений відповідачем у рішенні код товару 6306 1900 00 передбачає наступне: до групи 63 включаються товари: Інші готові текстильні вироби; набори; одяг та текстильні вироби, що використовувалися; ганчір`я; до товарної позиції 6306 (перші чотири знаки) включаються товари: Брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої; намети (включаючи тимчасові каркасні намети та подібні вироби); вітрила для човнів, серфінгів або сухопутних транспортних засобів; спорядження для кемпінгів:; брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої: до товарної підкатегорії (десять знаків) 6306 1900 00 включаються товари: - - з інших текстильних матеріалів, яка передбачає пільгову ставку мита 12%, а повну ставку мита 40%.

Згідно з Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що затверджені наказом Державної митної служби України від 14.12.2022 № 543 визначено:

До товарної позиції 6306 включаються товари: Брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої; намети (включаючи тимчасові каркасні намети та подібні вироби); вітрила для човнів, серфінгів або сухопутних транспортних засобів; спорядження для кемпінгів: брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої: намети (включаючи тимчасові каркасні намети та подібні вироби).

До цієї товарної позиції включається ряд текстильних виробів, переважно виготовлених з міцної щільної парусини.

(1) Брезентові покриття. Переважно використовуються для запобігання псуванню від непогоди товарів, які зберігаються під відкритим небом або завантажені на судна, у вагони, вантажівки і т.д. Переважно тканини для них виготовляються з синтетичних або штучних волокон, з покриттям або без покриття, або з важкого чи досить важкого полотна (з конопель, джуту, льону чи бавовни). Ці брезентові покриття водонепроникні. Брезентові покриття з полотна переважно обробляються смолою або хімікатами для надання їм водонепроникності чи для попередження гниття.

(3) Навіси та зовнішні сонцезахисні пристрої (наприклад, штори, вертикальні маркізи тощо) (для магазинів, кафе і т.д.). Вони призначені для захисту від сонця; виготовлені переважно з міцної одноколірної чи смугастої парусини і можуть бути змонтовані на валиках або скчадних механізмах.

Отже, до товарної позиції 6306 включаються чітко визначені товари: Брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої; намети (включаючи тимчасові каркасні намети та подібні вироби); вітрила для човнів, серфінгів або сухопутних транспортних засобів; спорядження для кемпінгів: - брезентові покриття, навіси і зовнішні сонцезахисні пристрої:.

Крім того, як цілком доречно зауважено судом першої інстанції, відповідач у висновку назвав товари тентами, проте тенти відсутні у переліку товарів, що визначені у товарній позиції 6306, що також свідчить про протиправність рішення про визначення коду товару.

Таким чином, Згідно з Законом України Про Митний тариф України в УКТ ЗЕД термін пластмаси означає матеріали товарних позицій 3901-3914; до товарної позиції 3926 (перші чотири знаки) включаються товари: Інші вироби з пластмас та вироби з інших матеріалів товарних позицій 3901-3914; До товарної позиції 3901 включено Полімери етилену в первинних формах; скорочена назва полімерів ПЕ (РЕ) є поліетиленом. Тенти складаються з трьох шарів, які виготовлені з поліетилену. Отже, класифікуються ці товари у товарній позиції 3926.

Такий висновок підтверджується приміткою 1 (h) до розділу XI Текстильні матеріали та текстильні вироби Закону України "Про Митний тариф України": до цього розділу не включаються: тканини, трикотажні полотна, повсть або неткані матеріали, просочені, покриті чи дубльовані пластмасою, або вироби з них (група 39).

Крім цього, 02.02.2024 позивач звернувся до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі в т.ч. КНДІСЕ) із заявою на проведення судової експертизи для подання до суду на підставі ст. ст. 1, 7-1 Закону України Про судову експертизу та надання висновку з наступного питання: Яким визначальним характеристикам відповідають товари Поліетиленовий ламінований тент (тарпаулін) прямокутної форми, торговельна марка X- TREME, виробник компанія K-TARP VINA CO.,LTD, країна виробництва В`єтнам, для його класифікації згідно з вимогами УКТЗЕД у відповідній товарній позиції та підкатегорії.

Згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 06.03.2024 №159/24-25 (див. додаток №32) визначено: Поліетиленовий ламінований тент (тарпаулін) прямокутної форми, виробник компанія K-TARP VINA CO., LTD, країна виробництва В`єтнам, наданий на дослідження, виготовлений із полімерних матеріалів, складається із 3 шарів: шару тканини (із стрічкових ниток з пластмаси; полотняного переплетення) та двох шарів полімерної плівки, які повністю покривають тканину з обох боків. Покриття видно неозброєним оком, при цьому не береться до уваги будь-яка подальша зміна кольору. Шари не відділяються один від одного без руйнування. За визначальними характеристиками цей виріб відповідає коду класифікації згідно з вимогами УКТЗЕД, Група 39 Пластмаси полімерні матеріали та вироби з них, товарної позиції 3926 Інші вироби з пластмас та вироби з інших матеріалів товарних позицій 3901-3914.

У висновку судовий експерт КНДІСЕ зазначив, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність згідно з ст. 384 Кримінального Кодексу України за завідомо неправдивий висновок та поставив підпис.

Так, відповідно до правової позиції викладеної у пункті 21 постанови Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №260/1358/18, адміністративне провадження № К/9901/16491/19 встановлено: Щодо допустимості доказів в адміністративному судочинстві, експертне дослідження іншої установи, зроблене за заявою декларанта, може бути доказом визначальних характеристик товару для його класифікації згідно з УКТ ЗЕД нарівні з експертним дослідженням спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу). Оцінка такого експертного дослідження, так само, як і експертного дослідження спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу, здійснюється судом за правилами оцінки доказів, визначених статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, згідно з правовою позицією викладеною у постанови Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №808/1432/16, адміністративне провадження № К/9901/15173/18: З огляду на правову рівність учасників процедур митного контролю експертні установи, призначені декларантом не можуть мати інші права та завдання, ніж експертні установи, призначені митним органом.

При цьому, відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 806/4585/15, адміністративне провадження № К/9901/13584/18 встановлено: Колегія суддів погоджується з позицією судів попередніх інстанцій щодо визнання безпідставним твердження відповідача, що при проведенні товарознавчої експертизи, експерт вийшов за межі своїх повноважень визначивши код товару згідно з УКТЗЕД. Відповідно до п. 1 р. IV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 до основних завдань товарознавчої експертизи відноситься визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності.

Слід зауважити, що апелянт жодним чином не спростовує висновки суду першої інстанції натомість у повній мірі дублює доводи наведені у відзиві на позов.

З огляду на викладене, колегія суддів у повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, що митним органом не доведено власну позицію щодо визначення коду товару.

Наведене свідчить про необґрунтованість висновку відповідача про віднесення товару згідно митної декларації №24UA86U5 до коду УКТ ЗЕД , у зв`язку з чим, рішення Черкаської митниці про визначення коду товару від 22.05.2024 №24UA2-KT є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до частини другої статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно пункту 34-1 частини 1 статті 4 Митного Кодексу України (далі МК України), органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 статті 52 МК України).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 статті 52 МК України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. (частини 8, 9 статті 52 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Частинами 1 та 2 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодекс (частина 3 статті 54 МК України).

Відповідно до частини 12 статті 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно частини 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (частина 7 статті 55 МК України).

Згідно частини 8 вказаної статті МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до частини 9 статті 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частини 5-8 статті 58 МК України).

Згідно приписів пункту 6 Розділу ІІ вказаних Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 Розділу ІІ Методичних рекомендацій).

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки, контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція щодо витребування митницями додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості товару викладена Верховним Судом в постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 826/27058/15.

Як вірно акцентовано судом першої інстанції, основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України, а саме статтею 53, заборонено.

Водночас, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05 березня 2019 року у справі № 815/5791/17.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

В силу частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, в електронному повідомленні від 27.01.2024 №997540 відповідачем не наведено жодних обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів, не наведено жодних доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що Митниці заявлено в графі 21 ДМВ до митної декларації - витрати на навантаження, вивантаження, обробку, як окрему складову митної вартості в сумі 7919,30 дол. США.

В рахунку від 15.03.2024 № зазначено числове значення витрат terminal handling service in Gdansk 663,97 дол. США ma Documentation fee - Destination in Gdansk 55,33 дол. США, що є обробкою партії товарів в порту Гданськ.

В рахунку від 15.03.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження.

Зважаючи на викладене, числове значення складової митної вартості витрати на навантаження, вивантаження, обробку, відомості щодо якої заявлені в гр. 21 ДМВ не відповідають числовому значенню відомостей, які містяться в поданих документах, тим самим заявлені митниці відомості в графі 21 ДМВ та в митній декларації щодо складової митної вартості витрати на навантаження, вивантаження, обробку не підтверджені документально та не піддаються обчисленню.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, такі відомості у графі 33 рішення про коригування митної вартості свідчать судом не приймаються, оскільки, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження власної позиції.

Як вбачається із наданих доказів та вірно встановлено судом першої інстанції, у довідці експедитора ТОВ Мерск Україна Лтд про транспортні витрати від 02.04.2024 №27 зазначено вартість послуг транспортування товарів за межами території України разом у розмірі 320 485,98 грн., а також 7 919,30 доларів США.

Тобто, відомості у графі 21 декларації митної вартості та у довідці про транспортні витрати, що обраховувалися у доларах США є однаковими - 7919,30 доларів США.

При цьому повідомляємо, що декларант у графі 21 декларації митної вартості (ДМВ) до витрат на навантаження, вивантаження та обробку товару, що обраховані у доларах США, додав вартість залізничних перевезень Гданськ, Польща - пункт пропуску Грубешів-Ізов, Польща/Україна, що згідно з довідкою про транспортні витрати складають 7200 доларів США.

Додавання до послуг вивантаження, навантаження та обробки товарів вартості залізничного перевезення, які обраховані в доларах США, викликані неможливістю внесення у декларацію митної вартості, що формується у митному органі автоматично, два рази послуги з перевезення товарів, а саме вартості перевезення водним транспортом у гривнях та вартості перевезення залізничним транспортом у доларах США.

Декларант у графу 20 ДМВ вказав витрати на перевезення у гривнях, тому записати витрати у доларах США на перевезення товарів залізничним транспортом немає можливості. Вартість залізничного перевезення була додана до вартості витрат з вивантаження, завантаження та оформлення документів, які також обраховані у доларах США.

Зазначене підтверджується тими доказами, що митний орган у графі 33 спірного рішення не послався на обставини, що декларант не додав до митної вартості послуг з перевезення товарів залізничним транспортом у розмірі 7200 доларів США, що заявлені у ДМВ як вартість послуг навантаження/вивантаження товарів.

Також, не підтверджуються матеріалами справи відомості у графі 33 рішення про коригування митної вартості про те, що 5 рахунку від 15.03.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження.

В інвойсі від 15.03.2024 № (див. додаток 13), виписаному перевізником компанією Maersk А/S (Данія), а також у довідці про транспортні витрати від 02.04.2024 № 27 (див. додаток 15) виданої експедитором ТОВ Мерск Україна Лтд зазначені транспортні витрати, зокрема: Оформлення документації у Гданську, Польща - 55,33 доларів США; Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 663,97 доларів США.

Саме до вартості операційних послуги терміналу у Гданську, Польща включені послуги з вивантаження контейнерів із судна та завантаження на залізничний транспорт.

Враховуючи, що товари поставлялися на умова поставки FOB порт НАІ PHONG (В`єтнам) згідно з правилами Інкотермс 2010, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно у В`єтнамі здійснювалося за рахунок продавця.

Також, у графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що в рахунку від 15.03.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 днів. В рахунку від 15.03.2024 № від імені MAERSK А/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня. Станом на 27.05.2024 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданих рахунків.

Слід врахувати, що самі по собі обставини ненадання відомостей про оплату транспортних послуг не свідчить про наявність підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України, для витребування додаткових документів: тобто, що документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, адміністративне провадження № К/9901/5149/18, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Разом з цим, суд зазначає, що митний орган уповноважений витребувати додаткові документи за умов, визначених ч. 3 ст. 53 МК України: У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зокрема копію митної декларації країни відправлення.

Виходячи з наведеного випливає висновок, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості та електронному повідомленні не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності що впливають на митну вартість, або ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідачем у графі 31 спірного рішення зазначив порядковий номер 6 методу визначення митної вартості, що був застосований митним органом при визначенні митної вартості товару, а саме за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Згідно з наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, відповідач у графі 33 спірного рішення не зазначив послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Відповідач також не вказав про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У митній декларації, що подавалася позивачем до митного органу, були задекларовані товари Поліетиленовий ламінований тент (тарпаулін). Країна виробництва - VN, вагою нетто 68114,00 кг, за ціною 111339,72 доларів США, країна походження В`єтнам, що свідчить про те, що підприємство самостійно організовувало доставку товару з порту VN HAI PHONG з В`єтнаму до України, що вплинуло на ціну товару, оскільки вартість транспортування не включена у ціну. У той час відповідач у спірному рішенні не вказав кількість товарів, їх вартість, вагу, країна походження, характеристики, на підставі яких правил згідно з Інкотермс були поставлені товари, що взяті за основу при коригуванні митної вартості.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

Відповідно до п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, визначено, що в разі здійснення коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів чи за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу до того ж зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, провадження №К/9901/36092/18, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 31.01.2018 у справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02.03.2018 у справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).

Згідно з правовою позицією, наведеною Верховним Судом у постанові від 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, провадження № К/9901/45484/18, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен навести обґрунтований математичний розрахунок ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею в оскаржуваному рішенні.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний суд у постанові від 21.02.2020 у справі №813/1229/16, адміністративне провадження №К/9901/10823/18 - митниця, приймаючи спірні рішення про коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціна яких взята за основу для коригування митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

Відтак, суд доходить висновку, що митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший метод визначення митної вартості у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

На підставі викладеного, суд вважає що зауваження відповідача зазначені в спірному рішенні є необґрунтованими та такими, що жодним чином не впливають на неможливість підтвердження задекларованої позивачем митної вартості товару. У відповідача були відсутні достатні та обґрунтовані докази для коригування митної вартості за митним оформленням позивача.

Враховуючи вищевикладене суд висновує, що відповідачем безпідставно завищено митну вартість задекларованого позивачем товару, оскільки надані позивачем документи на підтвердження заявленої ним митної вартості задекларованого товару за ціною контракту, є належними, стосуються контракту, дають можливість ідентифікувати задекларований товар, визначити його характеристики та властивості, і на підставі цих документів, які не містять неточностей та розбіжностей, можливо визначити митну вартість задекларованого товару за ціною контракту.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Будпостач" до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя А. Б. Парінов

Суддя В. П. Мельничук

(Повний текст постанови складено 01.10.2025)