Справа № 140/9652/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

02 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/9652/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши у письмовому провадженні клопотання про передачу на розгляд іншого суду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України, яким відмовлено у звільненні з військової служби на підставі абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», оформлене листом від 20 серпня 2025 року №08/К-8922/16661; зобов`язання звільнити з військової служби через сімейні обставини необхідність здійснення постійного догляду за батьком ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, на підставі абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду відзив на позов та клопотання про передачу справи №140/9652/25 разом з доданими матеріалами на розгляд іншого суду, яке обґрунтоване тим, що Адміністрація державної прикордонної служби України, є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону та є юридичною особою, місцезнаходження якої згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вулиця Володимирська, 26, місто Київ, 01601. Зважаючи на положення статей 26-27 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідач вважає, що позивачем порушенні правила підсудності, тому дану адміністративну справу слід передати на розгляд Київському окружному адміністративному суду.

У відповіді на відзив позивач заперечив проти заявленого клопотання, вказавши, що оскільки предметом розгляду даного адміністративного позову є оскарження акту індивідуальної дії відповідача, то такий спір може бути розглянуто адміністративним судом за вибором позивача: за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Відповідач у запереченні, покликаючись на статтю 26 КАС України, вказав на помилковість тверджень позивача щодо можливості розгляду даної справи адміністративним судом за вибором позивача.

Відповідно до частини третьої статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Розгляд клопотання за встановленим судом порядком проведено в порядку письмового провадження.

Клопотання про передачу даної справи на розгляд іншого суду необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Так, згідно з частиною першою статті 125 Конституції України, частиною першою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.

За змістом пункту 3 статті 4 КАС України адміністративний суд це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом в розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.

Поняття «підсудність» розкривається законодавцем у параграфі 3 глави 2 розділу І КАС України та визначається останнім як територіальна юрисдикція, питання якої врегульовані приписами статтей 25-30 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Відтак, якщо предметом адміністративного позову є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

Тобто, такий спір може бути розглянуто адміністративним судом за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Положеннями статті 27 КАС України визначено виключну підсудність. Так, частиною першою вказаної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про оскарження актів, дій чи бездіяльності органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та про скасування реєстрації політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Як видно зі змісту позовної заяви, позивачем заявлені позовні вимоги до Адміністрації Державної прикордонної служби України, зокрема, щодо визнання протиправним та скасування рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України про відмову у звільненні з військової служби на підставі абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оформлене листом від 20 серпня 2025 року №08/К-8922/16661.

Таким чином, предметом розгляду даної справи не є оскарження нормативно-правового акта центрального органу виконавчої влади, яким є Адміністрація Державної прикордонної служби України, отже, ця справа не підлягає розгляду за виключною підсудністю у порядку, передбаченому положеннями статті 27 КАС України.

Водночас, як слідує із матеріалів справи, місцем реєстрації позивача відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 21 серпня 2025 року №2025/011987527 є: АДРЕСА_1 .

Будь-яких доказів на підтвердження іншої адреси реєстрації місця проживання чи перебування позивача, ніж та, що вказана у позовній заяві, відповідачем суду не подано.

Суд, з урахуванням положень процесуального законодавства, зазначає, що частина перша статті 25 КАС України визначає право альтернативної територіальної підсудності, зокрема, саме щодо вирішення спору з приводу оскарження рішень/дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень стосовно конкретної фізичної особи. Вибір суду, якому саме територіально підсудна справа, є виключним правом позивача.

Отже, заявлене представником відповідача клопотання про передачу даної справи на розгляд іншого суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 25, 248, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Адміністрації Державної прикордонної служби України про передачу на розгляд іншого суду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В. Л. Шепелюк