Справа № 240/995/25
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/995/25

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо відмови про переведення з пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести її з пенсії за віком призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI на пенсію у зв`язку з втратою годувальника на підставі статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХII "Про державну службу" з моменту звернення з заявою з 26.01.2024 в розмірі 70% суми заробітної плати померлого годувальника, ОСОБА_2 з якої сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням довідок про складові заробітної плати за грудень 2023 від 25.01.2024 №345 та січень 2024 від 25.01.2024 №346.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на виконання рішення суду відповідач повторно розглянув її заяву про переведення її з пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України "Про державну службу" визначивши її у розмірі 70% від заробітної плати померлого годувальника, згідно наданих довідок, однак прийняв рішення про відмову у такому переведенні. Вважає дії відповідача протиправними, тому звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що права на перехід на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про державну службу" позивач не має, оскільки пенсія в разі втрати годувальника за нормами Закону №889 не передбачена. А тому, відмова у призначенні пенсії прийнята у відповідності до чинного законодавства.

На офіційну електронну адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на адміністративний позов, в якому щодо позовних вимог повністю заперечує. Вказує, що позивач не має права на такий вид пенсії, оскільки він не передбачений чинним законодавством.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 06.11.1977 року.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з 23.04.2014 отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

26.01.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про перехід на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про державну службу", яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 31.01.2024 № 49 про відмову у переході на інший вид пенсії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі № 240/5263/24, яке набрало законної сили, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 31.01.2024 № 49 про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначену відповідно до Закону №1058-IV на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву про переведення з пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України №1058-IV на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про державну службу" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Листом від 23.10.2024 відповідач повідомив позивача про повторний розгляд заяви про переведення з пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про державну службу" та винесено рішення про відмову у переведенні, оскільки Законом України №"889-VIII не передбачено призначення пенсії в разі втрати годувальника.

Позивач, не погоджуючись з рішенням пенсійного органу, звернулась з адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд, з урахуванням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі № 240/5263/24, зазначає наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 і 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Частиною 10 статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім`ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 11 зазначеної статті Закону передбачено, що право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Частинами 1-3 статті 36 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), зокрема, передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Верховним Судом в постанові від 09.11.2018 в справі N 236/3193/16-а, в постанові від 22.05.2022 в справі № 409/2218/17 вказано, що право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених ч.10 ст. 37 Закону № 3723-XII, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом. Дотримання принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права полягає у тому, що, приймаючи нові умови пенсійного забезпечення згідно із Законом № 889-VIII, Верховна Рада України закріпила право певних осіб на конкретні умови призначення пенсії, зокрема, пенсії державного службовця шляхом відсилання до норм Закону, який, серед іншого, передбачає такий вид пенсійного забезпечення, як призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

За таких умов, розповсюдивши право на особу, законодавець шляхом прийняття закону поширив і право членів сім`ї цієї особи при призначенні пенсії на випадок втрати годувальника у разі її смерті, тобто позивача, відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

Вказана правова позиція в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються судом під час вирішення даного спору.

Так, відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11.03.2024 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримував пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Враховуючи те, що на день смерті чоловік отримував пенсію по Закону України "Про державну службу", то позивач має право на призначення пенсії по втраті годувальника на підставі частини 11 статті 37 Закону № 3723-XII.

Так, відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11.03.2024 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримував пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Враховуючи те, що на день смерті чоловік отримував пенсію по Закону України "Про державну службу", то позивач має право на призначення пенсії по втраті годувальника на підставі частини 11 статті 37 Закону № 3723-XII.

У листі від 23.10.2024 відповідач також вказав, що при повторному розгляді матеріалів пенсійної справи померлого ОСОБА_2 встановлено, що пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" ОСОБА_2 призначена на виконання рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14.12.2017 року по справі №276/943/17 та до стажу державної служби на підставі рішення суду для призначення пенсії враховано період проходження військової служби з 07.05.1974 по 04.05.1976. Загальний стаж державної служби становив 20 років 7 місяців 6 днів, в тому числі військова служба 1 рік 11 місяців 28 днів. Зарахування військової служби до державної суперечить вимогам законодавства.

Суд критично оцінює даний висновок відповідача, оскільки вказане судове рішення набрало законної сили, не скасовано, а тому в силу ст.129-1 Конституції України, ст.14 КАС України є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України й територіальні органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями на ревізування судового рішення.

Враховуючи неврахування відповідачем висновків суду, наведених у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі № 240/5263/24 щодо наявності у позивача права на призначення пенсії по втраті годувальника на підставі частини 11 статті 37 Закону № 3723-XII, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести позивача з пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію у зв`язку з втратою годувальника на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" з моменту звернення з заявою від 26.01.2024 в розмірі 70% суми заробітної плати померлого годувальника, ОСОБА_2 , з якої сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з урахуванням довідок про складові заробітної плати за грудень 2023 від 25.01.2024 №345 та січень 2024 від 25.01.2024 №346.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію у зв`язку з втратою годувальника на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" з моменту звернення з заявою від 26.01.2024 в розмірі 70% суми заробітної плати померлого годувальника, ОСОБА_2 , з якої сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з урахуванням довідок про складові заробітної плати за грудень 2023 від 25.01.2024 №345 та січень 2024 від 25.01.2024 №346.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 03 жовтня 2025 р.

03.10.25