Справа № 420/513/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/513/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі Електронний суд 06.01.2025 року) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оформлене протоколом від 11.11.2024 року №27 (повідомлення від 14.11.2024 року №8325);

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 13.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (ст.262 КАС України) без повідомлення сторін; витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію протоколу Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.11.2024 року №27 та копії документів, на підставі яких Комісія прийнята оскаржуване рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 є багатодітним батьком. 29.05.2012 року позивачу виданий військовий квиток серії НОМЕР_2 виданий ІНФОРМАЦІЯ_5 . За змістом такого документу, п. 16 містить інформацію, що ОСОБА_1 не підлягає призову по мобілізації згідно абз. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 01.08.2022 року позивачу комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 видано Витяг з протоколу №11 про право на звільнення військовозобов`язаного від призову по мобілізації, а саме зазначено: ОСОБА_1 1990 року народження, на підставі абз. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на підставі посвідчення багатодітної сім`ї серії НОМЕР_3 від 13.11.2020 року не підлягає призову по мобілізації відповідно аб. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 18.05.2029 року. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою повторно оновити свої дані, та отримати повторну відстрочку від мобілізації, у зв`язку з тим, що є багатодітним батьком, на утриманні якого перебувають 3 дітей. 14.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 видано Повідомлення №8325 ОСОБА_1 , за змістом якого повідомлено, що: « ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянуто Вашу заяву та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п. 3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». За результатами розгляду повідомляємо Вам, що протоколом від 11.11.2024 року №27 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні Вам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та повідомляє, що Ви підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови: у зв`язку з тим, що наданий пакет документів не відповідає вимогам Постанови КМУ №560, а саме не доведений факт батьківства над неповнолітнім ОСОБА_2 2011 року народження».

Позивач вважає це рішення протиправним, оскільки воно прийняте без належного обґрунтування усіх обставин: утримання ним двох власних дітей від шлюбу з ОСОБА_3 та її сина від першого шлюбу, проживання однією сім`єю та статусу сім`ї як багатодітної. Вважає, що має право на відстрочку від мобілізації за фактом утримання трьох дітей, а відповідач безпідставно відмовив йому у зв`язку із не підтвердженням його батьківства стосовно сина дружини від першого шлюбу.

Ухвала суду від 13.01.2025 року була надіслана та доставлена до «Електронного кабінету» відповідача 13.01.2025 року (а.с.61); у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та витребувані докази надано не було, про поважність причин неподання не повідомлено.

17.01.2025 року відповідач подав суду клопотання, у якому просить суд направити копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками на його електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_7 ; копія позову з додатками та копія ухвали від 13.01.2025 року була надіслана відповідачу на вищезазначену електронну адресу 20.01.2025 року.

Відзив на позовну заяву та витребувані докази надано не було.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Справа розглядається за наявними в ній доказами згідно ч.9 ст.80 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 15.08.2015 року одружений із ОСОБА_4 , прізвище після шлюбу ОСОБА_5 (а.с.25,46).

В матеріалах справи міститься:

копія витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , за яким зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 (а.с.19);

довідка про проживання за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якої за цією адресою проживають: позивача, його дружина ОСОБА_3 , сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пасинок ОСОБА_2 (а.с.22);

копія посвідчення НОМЕР_3 мати та батька щодо права на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. У посвідченні зазначені діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 (а.с.30);

копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.43), батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ;

копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 , (а.с.44), батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 (а.с.45), батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

Рішеннями Комінтернівського районного суду Одеської області:

- від 12.08.2014 року у справі №504/889/14-ц: розірвано шлюб між ОСОБА_4 , уродженкою смт. Комінтернівське Одеської області, громадянкою України, та ОСОБА_9 , уродженцем м.Одеса, громадянином України, зареєстрований 19 лютого 2011 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 39; Після розірвання шлюбу залишено позивачці шлюбне прізвище ОСОБА_10 . Малолітню дитину ОСОБА_2 , залишено проживати разом з матір`ю.

- від 03.08.2023 року у справі №504/2415/22: позбавлено батьківських прав громадянина ОСОБА_9 по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_2 ; стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.08.2022 року, до досягнення дитиною повноліття.

У військовому квитку серії НОМЕР_2 від 29.05.2012 року ОСОБА_1 у п.16 «Особливі відмітки» зазначено: не підлягає призову по мобілізації згідно абз. 4 ч. 1, ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.20-21).

ОСОБА_1 у позові зазначає, що з метою оновлення своїх актуальних даних, та оповіщення про це ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку із внесенням змін в законодавство України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою повторно оновити свої дані, та отримати повторну відстрочку від мобілізації, у зв`язку з тим, що є багатодітним батьком, на утриманні якого перебувають 3 дітей.

14.11.2024 року позивач отримав повідомлення від відповідача №8325, в якому відповідач зазначив, що протоколом від 11 листопада 2024 року № 27 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомляє, що позивач підлягаєте призову не військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови: у зв`язку з тим, що наданий пакет документів не відповідає вимогам Постанови КМУ №560, а саме не доведений факт батьківства над неповнолітнім ОСОБА_11 , 2011 р.н. (а.с.29).

На вимогу суду відповідачем не були надані завірена копія протоколу №27 від 11.11.2024 року та копії документів, на підставі яких відповідач прийняв оскаржуване рішення.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них Укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а тому застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон №3543-XII (далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У розумінні ст.1 Закону №3543-XII мобілізацією вважається комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, ст.23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки регламентовано Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 року №560 (далі - Порядок № 560).

Відповідно до п.п.56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

- голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

- члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно із п.58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Так, додаток 4 цього Порядку визначає, що документами, що підтверджують право на відстрочку відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону № 3543-XII є: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

Суд наголошує, що вказана норма містить альтернативний перелік документів, що підтверджують утримання дітей.

Відповідно до п.60 Порядку № 560, комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

Судом встановлено, що в повідомленні відповідача від 14.11.2024 №8325 зазначено, що протоколом від 11.11.2024 року №27 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомляє, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

Причина відмови: Поданий пакет документів не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, а саме не доведений факт батьківства над неповнолітнім ОСОБА_2 , 2011 року народження (а.с.29).

З цього приводу суд повторює, що відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Конституційний Суд України у своєму рішення від 03.06.1999 р. №5-рп/99 надав офіційне тлумачення терміну член сім`ї: членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, термін сім`я означає не лише створення сім`ї на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а має більш широкі критерії для його визначення.

Суд зауважує, що сімейне законодавство визначає безумовний обов`язок щодо утримання батьками своїх неповнолітніх дітей, то стосовно вітчима (мачухи) передбачені певні застереження.

Відповідно до частини першої ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Як передбачено ч.1 ст.260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Відповідно до ч.1 ст.268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, сімейне законодавство містить чітке розмежування таких понять, як «батько», «мати», «дитина», «вітчим», «пасинок», «усиновлений», «усиновитель». Перед усім, це пов`язано із різним обсягом прав та обов`язків названих суб`єктів сімейних правовідносин по відношенні один до одного.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, позивач перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 проживаючи однією сім`єю з ОСОБА_2 , 2011 р.н. зобов`язаний його утримувати.

Суд встановив, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.08.2023 року у справі №504/2415/22 позбавлено батьківських прав громадянина ОСОБА_9 відносно його сина ОСОБА_2 .

У контексті спірних відносин, визначальним для цієї справи є не встановлення факту батьківства, а утримання позивачем, як вітчимом, неповнолітнього сина дружини, ОСОБА_2 , 2011 р.н.

Відповідач під час розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII не досліджував факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, а відмову у наданні відстрочки обґрунтував виключно тим, що відсутні докази стосовна батьківства позивача відносно ОСОБА_2 . Інших підстав для відмови не зазначено.

Вказане свідчить про те, що відповідач заяву позивача належним чином не розглянув та не здійснив перевірку наявності (відсутності) підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII за доданими документами, що свідчить про протиправність рішення щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу. Оскільки, комісії при розгляді заяви позивача належало встановити не факт його батьківства, а факт перебування на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років.

Враховуючи наведене, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права є визнання протиправним та скасування рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оформлене протоколом від 11.11.2024 року №27; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, з урахування висновків суду.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання такої відстрочки, про що видати відповідний документ, то суд зазначає, що вказані вимоги є передчасними.

Суд враховує, що у матеріалах справи відсутні протокол №27 від 11.11.2024 року, який є безпосередньо оскаржуваним актом індивідуальної дії, а не лист відповідача (а.с.29) з покликанням на це рішення.

Це позбавляє суд можливості для оцінки відповідно до вимог ст.90 КАС України оскаржуваного рішення на предмет його повноти, обґрунтованості та законності.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваного рішення не доведена та не обґрунтована.

Згідно ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову у сумі 1211,20грн., витрати у сумі 968,96 суд покладає на відповідача згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Решту судового збору позивачем сплачено надмірно, оскільки позовну заяву подано через систему «Електронний суд» .

Підстави для встановлення судового контролю, передбачені ч.ч.5,6 ст.382 КАС України, згідно п.6-1 ч.1 ст.244 КАС України наразі відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 241-246, 250, 262, 293-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оформлене протоколом від 11.11.2024 року №27.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за якою надано відповідь від 14.11.2024 року, з урахуванням висновків суду та прийняти відповідне рішення.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 968(дев`ятсот шістдесят вісім)грн. 96коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Суддя М.М. Аракелян