Справа № 160/25089/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
за участі секретаря судового засідання Кірюшині Д.Л.
представника позивача Джой Д.О.
представника відповідача Гордієнко Т.О.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Східним офісом Держаудитслужби проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара за період з 01.08.2021 року по 31.01.2024 року, якою встановлено ряд порушень, що відображені в акті ревізії від 17.04.2024 року №040403-24/8. Враховуючи, що вжитими в період ревізії заходами не було забезпечено повне усунення виявлених порушень, позивачем було скеровано на адресу відповідача вимогу від 20.05.2024 року «Щодо усунення порушень законодавства» та встановлено строк до 14.06.2024 року на їх усунення. Оскільки відповідачем не усунуті порушення відображені у пунктах 2, 3, 4 вимоги, позивач вважає наявними підстави для звернення до суду з позовом про стягнення коштів до державного бюджету України.
10.10.2024 року від Дніпровського національного університету імені Олесі Гончара надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні позовну з тих підстав, що жодного порушення вимог чинного законодавства університет не допускав, відповідно відсутні підстави для стягнення грошових коштів зі спеціального рахунку Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара у сумі 2 782 867, 07 гривень в дохід державного бюджету.
15.10.2024 року від Східного офісу Держаудитслужби надійшла відповідь на відзив в якій позивач підтримує заявлені позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.
25.11.2024 року відповідачем надані додаткові пояснення у справі.
23.04.2025 року від Дніпровського національного університету імені Олесі Гончара надійшов відзив (додатковий) на позовну заяву.
29.04.2025 року від Східного офісу Держаудитслужби надійшла відповідь на відзив, поданий 23.04.2025 року.
07.05.2025 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
13.05.2025 року від позивача надійшли пояснення у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
23.07.2025 року позивачем подано пояснення у справі.
В судовому засіданні 10.09.2025 року представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити повністю з підстав наведених у позовній заяві.
В судовому засіданні 10.09.2025 року представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Східним офісом Держаудитслужби у період з 21.02.2024 року по 10.04.2024 року, з перервою 08.03.2024 року, з 18.03.2024 року по 22.03.2024 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара за період з 01.08.2021 року по 31.01.2024 року.
За результатами ревізії 17.04.2024 року складено акт №040403-24/8 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара за період з 01.08.2021 року по 31.01.2024 року.
29.04.2024 року відповідачем направлено заперечення до акту ревізії від 17.04.2024 року №040403-24/8.
14.05.2024 року Східним офісом Держаудитслужби на адресу відповідача направлено висновки на заперечення до акту ревізії.
20.05.2024 року позивачем направлено на адресу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара вимогу щодо усунення порушень законодавства, якою від відповідача вимагалось, зокрема, забезпечити відшкодування відповідно до статті 57 Бюджетного кодексу України, Р.4 №з/п 4.12 Типової кореспонденції субрахунків бухгалтерського обліку для відображення операцій з активами, капіталом та зобов`язаннями розпорядниками бюджетних коштів та державними цільовими фондами, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2015 року №1219, зайво використаних коштів загального фонду на покриття витрат спеціального фонду на виплату премії працівникам, посади яких повинні утримуватись за рахунок коштів спеціального фонду на суму 1 304 805,48 грн., шляхом перерахування коштів зі спеціального рахунку університету в дохід державного бюджету за кодом 21080500 «Інші надходження» (пункт 2 вимоги); забезпечити відшкодування відповідно до статті 57 Бюджетного кодексу України, Р.4 №з/п 4.12 Типової кореспонденції субрахунків бухгалтерського обліку для відображення операцій з активами, капіталом та зобов`язаннями розпорядниками бюджетних коштів та державними цільовими фондами, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2015 року №1219, зайво використаних коштів загального фонду на покриття витрат спеціального фонду на оплату комунальних послуг, спожитих при наданні платних послуг, на суму 1 001 452,73 грн., шляхом перерахування коштів зі спеціального рахунку університету в дохід державного бюджету за кодом 21080500 «Інші надходження» (пункт 3 вимоги); забезпечити відшкодування відповідно до статті 57 Бюджетного кодексу України, Р.4 №з/п 4.12 Типової кореспонденції субрахунків бухгалтерського обліку для відображення операцій з активами, капіталом та зобов`язаннями розпорядниками бюджетних коштів та державними цільовими фондами, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2015 року №1219, зайво використаних коштів загального фонду на покриття витрат спеціального фонду на оплату видатків пов`язаних з утриманням 2-х посад працівників бухгалтерської служби, робота яких пов`язана з наданням платних послуг, на суму 476 608,86 грн., шляхом перерахування коштів зі спеціального рахунку в дохід державного бюджету за кодом 21080500 «Інші надходження» (пункт 4 вимоги).
У вимозі встановлено строк до 14.06.2024 року для надання на адресу позивача вичерпної інформації про вжиті заходи з усунення виявлених порушень і недоліків разом з завіреними копіями підтвердних первинних документів, розпорядчих та інших документів.
Оскільки відповідачем не було виконано пункти 2, 3, 4 вимоги позивача від 20.05.2024 року, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення відповідних сум з відповідача до державного бюджету.
Вирішуючи позовні вимоги по суті спору суд враховує наступне.
Так, правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».
Відповідно частини 2 статті 2 Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.
Стаття 8 цього Закону визначає основні функції органу державного фінансового контролю, відповідно яких орган державного фінансового контролю: 1) здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об`єктами державної власності; цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах при складанні планових бюджетних показників; відповідністю взятих бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень; 2) розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому; 3) вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; 4) здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на нього Кабінетом Міністрів України.
Стаття 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», встановлює права органу державного фінансового контролю, до яких відноситься право перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
В свою чергу, відповідно частини 2 статті 15 Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
В даному випадку, підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення зі спеціального рахунку Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара коштів у сумі 2 782 867, 07 грн. в дохід державного бюджету стало невиконання відповідачем пунктів 2, 3, 4 вимоги позивача від 20.05.2024 року.
Відповідач заперечує факт порушення ним вимог чинного законодавства та правомірність пунктів 2, 3, 4 вимоги позивача від 20.05.2024 року, стверджуючи про безпідставність стягнення з університету коштів у сумі 2 782 867, 07 грн. в дохід державного бюджету.
Надаючи оцінку правомірності пунктів 2, 3, 4 вимоги позивача від 20.05.2024 року суд враховує наступне.
Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу регулюються і визначаються Бюджетним кодексом України.
Стаття 13 Бюджетного кодексу України визначає складові частини бюджету.
Відповідно частин 1-3 цієї статті бюджет може складатися із загального та спеціального фондів.
Складовими частинами загального фонду бюджету є: всі доходи бюджету, крім тих, що призначені для зарахування до спеціального фонду бюджету; всі видатки бюджету, що здійснюються за рахунок надходжень загального фонду бюджету; кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету без визначення цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок надходжень загального фонду бюджету); фінансування загального фонду бюджету.
Складовими частинами спеціального фонду бюджету є: доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування; видатки бюджету, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету (у тому числі власних надходжень бюджетних установ); кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету з визначенням цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету); фінансування спеціального фонду бюджету.
Відповідно частини 4 статті 13 Бюджетного кодексу України, власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету. При цьому надходження бюджетних установ у вигляді майна (активів) в натуральній формі, отримане від інших бюджетних установ, які відповідно до законодавства виконують функції з управління об`єктами державної (комунальної) власності, у межах відповідного бюджету, не є власними надходженнями таких бюджетних установ.
Власні надходження бюджетних установ поділяються на такі групи: перша група - надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно із законодавством; друга група - інші джерела власних надходжень бюджетних установ.
У складі першої групи виділяються такі підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю; підгрупа 2 - надходження бюджетних установ від додаткової (господарської) діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду майна бюджетних установ, що здійснюється відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна"; підгрупа 4 - надходження бюджетних установ від реалізації в установленому порядку майна (крім нерухомого майна).
У складі другої групи виділяються такі підгрупи: підгрупа 1 - благодійні внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 - надходження, що отримують бюджетні установи від підприємств, організацій, фізичних осіб та від інших бюджетних установ для виконання цільових заходів, у тому числі заходів з відчуження для суспільних потреб земельних ділянок та розміщених на них інших об`єктів нерухомого майна, що перебувають у приватній власності фізичних або юридичних осіб; підгрупа 3 - надходження, що отримують державні і комунальні заклади професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти від розміщення на депозитах тимчасово вільних бюджетних коштів, отриманих за надання платних послуг, якщо таким закладам законом надано відповідне право; надходження, що отримують державні і комунальні заклади фахової передвищої та вищої освіти, наукові установи та заклади культури як відсотки, нараховані на залишок коштів на поточних рахунках, відкритих у банках державного сектору для розміщення власних надходжень, отриманих як плата за послуги, що надаються ними згідно з основною діяльністю, благодійні внески та гранти; підгрупа 4 - 30 відсотків дивідендів (доходу), нарахованих на акції (частки) господарських товариств, у статутних капіталах яких є майнові права інтелектуальної власності, виключні майнові права на які належать державним науковим установам (крім державних наукових установ оборонно-промислового комплексу), державним університетам, академіям, інститутам.
Власні надходження бюджетних установ використовуються (з урахуванням частини дев`ятої статті 51 цього Кодексу) на: покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю (за рахунок надходжень підгрупи 1 першої групи); організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи); утримання, облаштування, ремонт та придбання майна бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 3 першої групи); ремонт, модернізацію чи придбання нових необоротних активів та матеріальних цінностей, покриття витрат, пов`язаних з організацією збирання і транспортування відходів і брухту на приймальні пункти (за рахунок надходжень підгрупи 4 першої групи); господарські потреби бюджетних установ, включаючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв (за рахунок надходжень підгруп 2 і 4 першої групи); організацію основної діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгруп 1, 3 і 4 другої групи); виконання відповідних цільових заходів (за рахунок надходжень підгрупи 2 другої групи).
Згідно з частинами 5, 7, 8 цієї статті, розподіл бюджету на загальний та спеціальний фонди, їх складові частини визначаються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.
Передача коштів між загальним та спеціальним фондами бюджету дозволяється тільки в межах бюджетних призначень шляхом внесення змін до закону про Державний бюджет України, прийняття рішення про місцевий бюджет або про внесення змін до нього (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 57 цього Кодексу).
Платежі за рахунок спеціального фонду бюджету здійснюються в межах коштів, що фактично надійшли до цього фонду на відповідну мету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу), якщо цим Кодексом та/або законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) не встановлено інше.
Відповідно частини 1 статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за договорами щодо забезпечення судноплавного стану внутрішніх водних шляхів та судноплавних шлюзів; середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я; середньострокових зобов`язань за договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.
Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу).
Відповідно частини 1 статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.
Постановою Кабінету Міністрів України №228 від 28.02.2002 року затверджено «Порядок складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ».
Відповідно пункту 1 Порядку №228, у цьому Порядку терміни вживаються у значенні, наведеному в Бюджетному кодексі України.
Кошторис має такі складові частини: загальний фонд, який містить обсяг надходжень із загального фонду бюджету та розподіл видатків за повною економічною класифікацією видатків бюджету на виконання бюджетною установою (далі - установа) основних функцій або розподіл надання кредитів з бюджету за класифікацією кредитування бюджету; спеціальний фонд, який містить обсяг надходжень із спеціального фонду бюджету на конкретну мету та їх розподіл за повною економічною класифікацією видатків бюджету на здійснення відповідних видатків згідно із законодавством, а також на реалізацію пріоритетних заходів, пов`язаних з виконанням установою основних функцій, або розподіл надання кредитів з бюджету згідно із законодавством за класифікацією кредитування бюджету.
Відповідно пункту 3 Порядку №228 установа незалежно від того, чи веде вона бухгалтерський облік самостійно, чи обслуговується централізованою бухгалтерією, для забезпечення своєї діяльності складає кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, зведення показників спеціального фонду кошторису за кожною виконуваною нею бюджетною програмою, а заклади фахової передвищої та вищої освіти, наукові установи та заклади охорони здоров`я також плани використання бюджетних коштів та помісячні плани використання бюджетних коштів.
Згідно вимог пункту 19 Порядку №228, розподіл видатків бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду проекту кошторису проводиться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень, запланованих на цю мету в зазначеному фонді.
Пунктом 20 Порядку №228 встановлено, що під час визначення обсягів видатків бюджету та/або надання кредитів з бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об`єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних закладах тощо), обсягу виконуваної роботи, штатної чисельності, необхідності здійснення видатків на охорону праці, погашення дебіторської і кредиторської заборгованості та реалізації окремих програм і намічених заходів щодо скорочення витрат у плановому бюджетному періоді. Обов`язковим є виконання вимоги щодо першочергового забезпечення бюджетними коштами видатків на оплату праці з нарахуваннями, виплату стипендії, а також на оплату комунальних послуг та енергоносіїв. Під час визначення обсягів видатків у проекті кошторису установи повинен забезпечуватися режим економії коштів і матеріальних цінностей. До кошторисів можуть включатися тільки видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності установи. При цьому видатки на заробітну плату з коштів спеціального фонду обчислюються залежно від обсягу діяльності, що провадиться за рахунок цих коштів, із застосуванням встановлених законодавством норм, які використовуються установами аналогічного профілю.
Відповідно пункту 22 цього Порядку показники видатків бюджету та надання кредитів з бюджету, що включаються до проекту кошторису, повинні бути обґрунтовані відповідними розрахунками за кожним кодом економічної класифікації видатків бюджету або класифікації кредитування бюджету і деталізовані за видами та кількістю товарів (робіт, послуг) із зазначенням вартості за одиницю.
Згідно пункту 49 Порядку 228, видатки бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду бюджету провадяться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень до цього фонду на підставі кошторисів з урахуванням внесених до них змін. Видатки спеціального фонду кошторису здійснюються у послідовності, передбаченій пунктом 23 цього Порядку для їх планування. Установи мають право використовувати протягом поточного бюджетного періоду залишки бюджетних коштів, що утворилися на початок року на рахунках спеціального фонду, для здійснення видатків бюджету або надання кредитів з бюджету, передбачених у кошторисах на поточний бюджетний період.
Зміни до спеціального фонду кошторису вносяться у разі, коли загальний обсяг фактичних надходжень бюджетних коштів до цього фонду разом з обсягом залишків бюджетних коштів на його рахунках на початок року буде більший, ніж відповідні надходження, враховані у кошторисі на поточний бюджетний період. При цьому в спеціальному фонді кошторису уточнений обсяг видатків бюджету та надання кредитів з бюджету повинен дорівнювати сумі уточненого обсягу надходжень з урахуванням залишків бюджетних коштів на початок року.
Протягом бюджетного періоду розпорядники вносять зміни до спеціального фонду кошторису за власними надходженнями, за надходженнями субвенцій з місцевого бюджету до державного бюджету на виконання програм соціально-економічного та культурного розвитку регіонів, фінансування діяльності військових адміністрацій із виконання повноважень органів місцевого самоврядування на підставі довідки Казначейства про підтвердження надходжень на спеціальні реєстраційні рахунки, що відкриті в органах Казначейства, довідки про зміни до кошторису та зведення показників спеціального фонду кошторису без внесення відповідних змін до бюджетного розпису за спеціальним фондом бюджету. Розпорядники нижчого рівня подають розпорядникам вищого рівня зареєстровані та взяті на облік відповідним органом Казначейства копії затверджених довідок про зміни до кошторису за власними надходженнями.
Розпорядники вносять зміни до спеціального фонду кошторису в частині збільшення надходжень та видатків у разі, коли обсяги надходжень бюджетних коштів за власними надходженнями спеціального фонду кошторису фактично перевищили обсяги, враховані під час затвердження відповідного бюджету, з урахуванням залишків бюджетних коштів на початок року. Зміни вносяться на підставі розрахунків з відповідним обґрунтуванням.
У разі коли фактичний обсяг власних надходжень з урахуванням залишків бюджетних коштів на початок року менший, ніж планові показники, враховані у спеціальному фонді кошторису, розпорядники зобов`язані за три тижні до кінця бюджетного періоду внести зміни до спеціального фонду кошторису та зведення показників спеціального фонду кошторису в частині зменшення надходжень і видатків з урахуванням очікуваного виконання спеціального фонду кошторису у відповідному бюджетному періоді.
В даному випадку, при проведенні ревізії позивачем було встановлено використання коштів загального фонду на покриття витрат спеціального фонду на виплату премії працівникам, посади яких повинні утримуватись за рахунок коштів спеціального фонду на суму 1 304 805,48 грн.
Так, 28.12.2021 року прийнято наказ №1163К «Про преміювання в грудні 2021 року» на підставі якого працівникам університету було нараховано та виплачено премію у грудні 2021 року. Наказ не містить посилання на джерело фінансування таких премій.
В свою чергу, аналіз штатних розписів, кошторисних видатків, наказів на преміювання, даних розрахунково-платіжних відомостей з даними м/о №5 (за загальним та спеціальним фондами), м/о 2 та м/о 3 встановлено, що працівниками, які утримуються за рахунок коштів спеціального фонду нараховано та виплачено премію за рахунок коштів загального фонду.
Однак, враховуючи наведені вище положення чинного законодавства, видатки на заробітну плату працівників, які утримуються за рахунок коштів спеціального фонду не повинні враховуватись під час розрахунку потреби по загальному фонду.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд погоджується з доводами позивача щодо того, що відповідачем порушено вимоги статей 7, 13, 51 Бюджетного кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункти 20, 22, 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №228 від 28.02.2002 року, пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», що призвело до того, що в грудні 2021 року за рахунок коштів загального фонду виплачено премії працівникам, посади яких повинні утримуватись за рахунок коштів спеціального фонду, що призвело до покриття за рахунок коштів загального фонду видатків, які мають здійснюватись за рахунок спеціального фонду (без відновлення видатків загального) на суму 1 304 805,48 грн., чим завдано зайвих витрат загальному фонду державного бюджету на суму 1 304 805,48 грн.
При проведенні ревізії встановлено, що станом на 01.08.2021 року штатним розписом затверджено 2478,8 штатних одиниць: 1637 одиниць по загальному та 841,8 одиниць по спеціальному; станом на 01.01.2022 рік затверджено 2049,25 одиниць: 1269,1 по загальному та 780,15 одиниць по спеціальному; станом на 01.01.2023 року затверджено 1814,45 одиниць: 1035 одиниць по загальному 779,45 одиниць по спеціальному фонду.
Було досліджено копії штатних розписів, посадових інструкцій посадових обов`язків працівників відповідача, наказів про преміювання, розрахункових відомостей про нарахування заробітної плати за даними м/о №5 за загальним та спеціальним фондами, м/о 2 та м/о 3.
З досліджених доказів встановлено, що відповідно штатного розпису посада техніка І категорії відділу централізованої бухгалтерії утримується за рахунок коштів загального фонду.
Відповідно дослідженої судом посадової інструкції техніка І категорії ОСОБА_1 , яка прийнята на роботу до бухгалтерії 23.02.2007 року, остання відповідальна за облік по розрахунках за послуги з навчання за договорами, що свідчить про виконання нею роботи, пов`язаної з наданням платних послуг.
Відповідно штатного розпису посада інженера програміста І категорії відділу централізованої бухгалтерії утримується за рахунок коштів загального фонду.
Відповідно дослідженої судом посадової інструкції інженера-програміста І категорії ОСОБА_2 , яка прийнята на роботу 16.09.1997 року, остання відповідальна за ведення обліку оплати за проживання в гуртожитку їх мешканців, тобто виконує роботу пов`язану з наданням платних послуг.
В свою чергу, платне навчання, як послуга що надається бюджетними установами згідно з функціональними повноваженнями та оплата за мешкання в гуртожитках як надходження від господарської діяльності є видами власних надходжень та складовими надходжень спеціального фонду державного бюджету відповідно статті 13 Бюджетного кодексу України.
З дослідженого судом реєстру нарахованої та виплаченої за рахунок коштів загального фонду заробітної плати працівникам централізованої бухгалтерії Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, виконання обов`язків яких пов`язані з наданням платних послуг за період з 01.08.2021 року по 31.01.2024 рік сума виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складає 476 608,86 грн.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд погоджується з доводами позивача щодо того, що відповідачем протягом серпня -грудня 2021 року та 2022-2023 років за рахунок асигнувань загального фонду необґрунтовано покрито видатки пов`язані з утриманням працівників, які повинні здійснюватись за рахунок надходжень спеціального фонду на суму 476 608,86 грн. внаслідок утримання 2-х посад працівників бухгалтерської служби за рахунок коштів загального фонду, чим порушено абзаци 16 та 17 частини 4 статті 13 Бюджетного кодексу України, частини 1 та 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункт 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №228 від 28.02.2002 року, що призвело до зайвих витрат загального фонду державного бюджету на суму 476 608,86 грн.
Щодо встановленого порушення про безпідставне покриття витрат за спожиті та відшкодовані фізичними особами послуги за рахунок коштів загального фонду університету, яке призвело до завдання зайвих витрат загальному фонду державного бюджету на суму 1 001 452,73 грн., суд встановив та зазначає наступне.
Так, в ході ревізії позивачем було проведено аналіз кошторису доходів і видатків загального та спеціального фондів за 2022-2023 роки за лімітними довідками, кошторисами доходів і витрат, довідками про внесення змін до кошторисів, довідками про внесення змін до планів асигнувань, довідками про внесення змін до планів використання бюджетних коштів, звітами ф.2д, 4-1д по КПКВК ДБ 2201160, розрахунків потреби в коштах та даних бухгалтерського обліку щодо спожитих комунальних послуг і їх оплати.
Відповідно звіту ф.4-1 (в частині надходжень за послуги, що надаються бюджетними установами; послуг згідно з їх основною діяльністю (підготовка кадрів, курси підвищення кваліфікації та післядипломної освіти); від додаткової діяльності, а саме: плата за проживання у гуртожитках та від надання послуг вищезазначених структурних підрозділів) за 2022 рік надійшло коштів у сумі 99 088 832,72 грн.
Відповідно калькуляцій вартості платних послуг в яких передбачені видатки на комунальні послуги та рахунків за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання та оплата інших енергоносіїв, з даними бухгалтерського обліку університету та рахунків наданих постачальниками, фактично спожитих послуг встановлено, що на відшкодування вартості комунальних послуг отримано 29 692 803,02 грн.
За 2022 рік по спеціальному фонду фактичні видатки за спожиті комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання та оплата інших енергоносіїв при наданні платних послуг склали 28 691 350,29 грн.
Співставлення отриманих коштів, розрахунків калькуляцій вартості платних послуг та фактично сплачених коштів за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання та оплата інших енергоносіїв встановлено, що університетом за 2022 рік, за рахунок коштів спеціального фонду сплачено менше на суму 1 001 452,73 грн. (29 692 803,02 грн. 28 691 350,29 грн.).
При цьому залишок вільних коштів по спеціальному фонду станом на 31.12.2022 рік склав 13 764799, 11 грн., що було достатнім для погашення вищезазначених сум за спожиті комунальні послуги за рахунок коштів спеціального фонду.
Ревізією за даними бухгалтерського обліку було встановлено та не заперечується відповідачем, що заборгованість за послуги перед постачальниками комунальних послуг за загальним та спеціальним фондами відсутня.
За наведених обставин суд вважає підтвердженими та обґрунтованими висновки позивача щодо порушення відповідачем вимог чинного законодавства, яке полягає в тому, що при наявності коштів на спеціальному рахунку за рахунок коштів загального фонду безпідставно покрито витрати за спожиті та відшкодовані фізичними особами послуги з водопостачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання та оплата інших енергоносіїв при наданні платних послуг за 2022 рік на суму 1 001 452,73 грн.
Всі наведені порушення були зазначені позивачем та шляхом направлення листа від 20.05.2024 року від відповідача вимагалось їх усунення у строк до 14.06.2024 року.
Враховуючи зазначене та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення шляхом стягнення зі спеціального рахунку Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара кошти у сумі 2 782 867, 07 грн. в дохід державного бюджету України.
Керуючись статтями 243, 245-247, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено 19.09.2025 року.

Суддя С.І. Озерянська