Справа № 120/8714/25
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 жовтня 2025 р. Справа № 120/8714/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернулася з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправні дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії, у разі втрати годувальника, починаючи з 01.03.2020 на підставі Довідки №813/1085 від 11.02.2023 та Грошового атестату №813/1086 від 11.02.2023 виданих військовою частиною НОМЕР_1 , розрахувавши її з розмірів основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії померлого годувальника ОСОБА_2 за 7 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням з 01.04.2022 по 31.10.2022.

Тому, з метою зобов`язання відповідача здійснити вказаний перерахунок, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою від 30.06.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує вимоги позивача. По суті позовних вимог вказав, що для обрахунку пенсії враховуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд, тобто без можливості виключення певних періодів. При цьому, вказані місяці служби враховуються незалежно від перерви в проходженні військової служби.

Тому, для обрахунку пенсії позивача враховано щомісячні додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_2 за фактичні періоди проходження військової служби, а саме: з 01.11.2018 по 31.03.2020 та з 01.04.2022 по 31.10.2022.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини.

Позивач з 01.03.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію в разі втрати годувальник відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон 2262-XII).

Позивач є матір`ю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , який загинув під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації на період дії воєнного стану.

Згідно з витягом із послужного списку від 28.03.2023 № 549 ОСОБА_2 проходив військову службу з 04.04.2014 по 26.10.2015, з 27.10.2015 по 01.11.2019, з 01.11.2019 по 04.04.2020, з 02.03.2022 по 06.11.2022 (а.с. 27).

Позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які її син отримував у період проходження служби у Збройних Силах України за 7 останніх календарних місяців служби підряд перед смертю.

Відповідач листом від 23.05.2025 відмовив позивачу у проведені перерахунку пенсії, оскільки для обрахунку пенсії враховуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці служби підряд, тобто без можливості виключення певних періодів. При цьому, вказані місяці служби враховуються незалежно від перерви в проходженні військової служби.

Тому, для обрахунку пенсії позивачки враховано щомісячні додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_2 за фактичні періоди проходження військової служби, а саме: з 01.11.2018 по 31.03.2020 та з 01.04.2022 по 31.10.2022 (а.с. 17)

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.92 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон № 2262-XII), відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону № 2262-XII члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону № 2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

За змістом пункту "а" статті 36 Закону № 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

У силу ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом абз. 3 п. 9 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (надалі - Порядок № 393) пенсії, що призначаються членам сім`ї померлих (загиблих) осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, (...), обчислюються в порядку, передбаченому пунктом 7 цієї постанови, з відповідних видів грошового забезпечення, з яких підлягала обчисленню пенсія годувальнику.

Відповідно до п. 7 Порядку № 393 пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідного окладу за посадою (...), окладу/доплати за військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки/доплати за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Для осіб, які звільнені із служби у 2008 році та пізніше або які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менш як 24 календарні місяці служби (крім осіб, виплата грошового забезпечення яким провадилася на умовах і в порядку, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2005 р. № 748, від 3 вересня 2005 р. № 865, від 9 березня 2006 р. № 268 і від 15 листопада 2006 р. № 1588), середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з січня 2008 р. на кількість таких місяців.

За обставин справи, позивач є матір`ю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , який загинув під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації на період дії воєнного стану.

Згідно з витягом із послужного списку від 28.03.2023 № 549 ОСОБА_2 проходив військову службу з 04.04.2014 по 26.10.2015, з 27.10.2015 по 01.11.2019, з 01.11.2019 по 04.04.2020, з 02.03.2022 по 06.11.2022 (а.с. 27).

Відповідач у своєму листі від 23.05.2025 зазначив, що для обрахунку пенсії враховуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці служби підряд, тобто без можливості виключення певних періодів. При цьому, вказані місяці служби враховуються незалежно від перерви в проходженні військової служби.

Тому, для обрахунку пенсії позивачки враховано щомісячні додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_2 за фактичні періоди проходження військової служби, а саме: з 01.11.2018 по 31.03.2020 та з 01.04.2022 по 31.10.2022 (а.с. 17).

Тобто для обчислення позивачці основного розміру пенсії в разі втрати годувальника відповідач врахував середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення її загиблого сина за 24 календарних місяців служби (01.11.2018 по 31.03.2020 та з 01.04.2022 по 31.10.2022).

Суд відхиляє такі доводи, оскільки згідно з вищенаведеним приписом абзацу четвертого пункту 7 Порядку № 393 такий розрахунок мав бути здійснений за останні фактичні місяці служби підряд перед смертю ОСОБА_2 , тобто виключно з урахуванням періоду його служби з 01.04.2022 по 31.10.2022.

Суд звертає увагу на те, що Порядок № 393 не містить положень щодо сукупного врахування додаткових видів грошового забезпечення за усі періоди служби військовослужбовця у разі їх переривання, а тому спосіб, у який пенсійний орган обчислив середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Розмір середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 , що враховується для обчислення пенсії, фактично визначений у довідці військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2023 № 813/1085 про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1991 р. № 393 (зі змінами) та становить 12198,94 грн (а.с. 26) і саме цей розмір мав бути врахований відповідачем для обчислення основного розміру пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 .

Отож відмова відповідача у перерахунку ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника виходячи з щомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби ОСОБА_2 підряд перед смертю (за період з 01.04.2022 по 31.10.2022) є протиправною.

Тому, слід зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у разі втрати годувальника, розрахувавши її з розмірів основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії померлого годувальника ОСОБА_2 за 7 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням з 01.04.2022 по 31.10.2022, згідно даних Довідки №813/1085 від 11.02.2023 та Грошового атестату №813/1086 від 11.02.2023 виданих військовою частиною НОМЕР_1 .

Щодо дати з якої слід здійснити перерахунок та виплату пенсії, то суд зауважує, що, оскільки позивачу призначена пенсія в разі втрати годувальника з 01.03.2023, тому саме з цієї дати слід зробити перерахунок, а не з 01.03.2020, як про це зазначає позивач у прохальній частині позову.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору та нею не понесено витрат, пов`язаних з розглядом справи, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо застосування до розрахунку і визначення розміру пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 , отримуваного в період з 01.11.2018 по 31.03.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 з 01.03.2023 пенсію у разі втрати годувальника, розрахувавши її з розмірів основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії померлого годувальника ОСОБА_2 за 7 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням з 01.04.2022 по 31.10.2022, згідно з даними Довідки №813/1085 від 11.02.2023 та Грошового атестату №813/1086 від 11.02.2023 виданих військовою частиною НОМЕР_1 , із врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005).

Повний текст рішення складено 01.10.2025.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна