Справа № 420/20600/25
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 жовтня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Виконавчого комітету Херсонської міської ради про залишення позову без розгляду, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 26 червня 2025 року надійшов позов ОСОБА_1 до Херсонської міської ради в якому позивач просить:

- стягнути з Виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 321 764, 63 грн. (триста двадцять одна тисяча сімсот шістдесят чотири гривні шістдесят три копійки);

- стягнути з Виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн (десять тисяч гривень);

- стягнути з Виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 317, 65 грн (три тисячі триста сімнадцять гривень шістдесят п`ять копійок), сплачений за платіжною квитанцією № 0.0..1 від 25.06.2025року у зв`язку з поданням даної позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

01 серпня 2025 року від відповідача до суду надійшло клопотання про застосування строків звернення до суду, оскільки відповідач вважає, що позивачем пропущено процесуальний строк звернення до суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Розглядаючи заяву Виконавчого комітету Херсонської міської ради про залишення позову без розгляду, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадках, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 118 КАС України, процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. У свою чергу, перебіг процесуального строку, згідно з приписами статті 120 КАС України починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, останнім же днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. При цьому, згідно з частини 9 статті 120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Відповідно до ч.1 статті 233 Кодексу законів про працю України (далі-КЗпП України) - із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Також, Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №360/2316/21 (постанова від 20.12.2021року) навів на тому, що нормами процесуального закону передбачено можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 КАС України. Так, положеннями статті 233КЗпП України визначено спеціальні строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, зокрема, встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи районного у місті суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення (частина перша указаної статті КЗпП України).

Слід зазначити, що на вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України застосовується тримісячний строк звернення до суду, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Вказані правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду України у постанові від 08.02.2022 року № 755/12623/19 (провадження №14-47цс21) та Верховним Судом України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові Верховного Суду від 20.07.2022р. у справі № 204/3645/20 (провадження № 61-2520св22).

Відтак, за змістом процесуальних норм КАС України та КЗпП України законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Судом встановлено, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у справі №540/2833/21 відповідач 14.03.2025 року виплатив позивачці 7 186, 27 гривні (сім тисяч вісімдесят шість гривень, 27 копійок), шляхом перерахування на банківський рахунок позивача суми у розмірі 7 186 грн 27 коп.

Тобто, остаточний розрахунок з позивачкою відповідач провів не в день її звільнення 14.08.2020 року, а на виконання судового рішення 14.03.2025 року.

Отже строк звернення з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні відповідно до вимог частини першої статті 233 КЗпП України становить три місяці, тим самим закінчується 15.06.2025 року.

Позивачка звернулася до суду з даним позовом 26.06.2025 року, тобто із незначним пропуском у 11 днів.

В даному випадку суд вважає необхідним зазначити, що такий пропуск не є істотним і не свідчить про недобросовісність позивачки чи зловживання процесуальними правами. Навпаки, позивачка проявила належну активність та в межах розумного часу звернулася за судовим захистом.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, принцип доступу до правосуддя та ефективного судового захисту має перевагу над надмірним формалізмом. Надання судом оцінки обставинам справи з урахуванням незначного проміжку пропуску строку відповідає принципу пропорційності та не порушує принцип правової визначеності.

Відтак, суд визнає причини пропуску строку звернення до суду поважними, а строк таким, що підлягає поновленню.

З вказаних підстав суд вважає, що заявлене відповідачем Виконавчим комітетом Херсонської міської ради клопотання про залишення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 241, 256, 295 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

В задоволенні клопотання Виконавчого комітету Херсонської міської ради про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя С.О. Стефанов