Справа № 160/9896/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/9896/25
(суддя Златін С.В.,м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі №160/9896/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 квітня 2025 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області згідно з яким, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 06 березня 2025 року № 32 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи відповідно довідок від 16.08.2024 року № 143-808, від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231, від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231/1 відповідно до заяви від 27.02.2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути мою заяву від 27.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсії забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № І-р/2020 від 23.01.2020 із. у справі № 1-5/2018 (764/15).

Позов обґрунтовано тим, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 06 березня 2025 року № 32 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідач безпідставно не зарахував періоди роботи позивача відповідно довідок від 16.08.2024 року № 143-808, від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231, від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231/1.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року позов задоволено.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківський області від 06 березня 2025 року № 32 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківський області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи відповідно довідок від 16.08.2024 року № 143-808, від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231, від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231/1 відповідно до заяви від 27.02.2025 року;

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву від 27.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсії забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № І-р/2020 від 23.01.2020 із. у справі № 1-5/2018 (764/15). Рішення суду мотивовано тим, що позивач має право на призначення пенсії за Списком №2 у віці 50 років, при цьому суд, досліджуючи уточнюючу довідку від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231, №Т-21/2-09/1231/1, № 143-808, встановив, що вона оформлена у відповідності до Порядку №637 та містить всю необхідну інформацію про роботу позивача в умовах, що дають право на отримання пільгової пенсії, а отже має бути врахована пенсійним органом підчас вирішення питання про призначення позивачці пільгової пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідно до ст. 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років, натомість позивачем не досягнуто такого віку. Зазначає відповідач і про те, що Головне управління у своєму рішенні повідомило про не зарахування періодів роботи відповідно довідки № 143-808 від 16.08.2024, оскільки вона не відповідає Додатку 5 Порядку 637. У Додатку 5 є місце для підпису керівника, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів. У постанові Верховного суду №366/3222/21 від 22.05.2024 вказано, що «керівник - це посадова особа, яка наділена адміністративною владою щодо очолювання нею певного колективу і здійснює внутрішньоорганізаційне управління ним», тож оскільки відсутні документи виконання таких функцій чи підтвердження делегування права підпису начальника управління планування та розвитку персоналу, дана довідка не може бути зарахована.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 27.02.2025 року ОСОБА_1 звернулася з документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

За результатом розгляду заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 06 березня 2025 року прийняло рішення № 32 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії. Додатково вказано, що до стажу роботи за Списком №2 не зараховано періоди роботи відповідно до довідки № 143-808 від 16.08.2024 року, оскільки довідка не відповідає додатку №5. Архівні довідки щодо періоду роботи від 16.08.2024 № Т-21/2-09/1231 та від 16.08.2024р. №Т-21/2-09/1231/1 можуть бути розглянуті на Комісії, що діє при Головному управлінні ПФУ в області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на пенсію за віком па пільгових умовах. В разі підтвердження пільгового стажу роботи рішенням Комісії, необхідно буде повторно переглянути питання про призначення пенсії. Також вказано, що до страхового стажу враховано всі записи трудової книжки НОМЕР_1 02.07.1990р. відповідно до постанови суду від 17.01.2025р. №208/10556/24 (а.с.17).

Законність та обґрунтованість рішення №32 є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.11.2021 року прийнятій у справі №360/3611/20 зробила висновок про те, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що вік позивача, є достатнім для звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи відповідно до довідки від 16.08.2024 року № 143-808, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що уточнюючі довідки видаються підприємствами, установами, організаціями або їх правонаступниками.

Як вбачається з матеріалів справи, довідка від 16.08.2024 року № 143-808 підписана начальником управління планування та розвитку персоналу, начальником відділу кадрів, головним бухгалтером (а.с.25).

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів того, що довідку від 16.08.2024 року № 143-808 підписана неуповноваженою особою, колегія суддів зробила висновок про те, що у відповідача не було законних підстав для не зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи відповідно довідки від 16.08.2024 року № 143-808.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи відповідно довідок від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231, № Т-21/2-09/1231/1, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відмовляючи у зарахуванні періоду роботи за вищезазначеними довідками, відповідач, виходив з того, що архівні довідки щодо періоду роботи від 16.08.2024 № Т-21/2-09/1231 та від 16.08.2024р. №Т-21/2-09/1231/1 можуть бути розглянуті на Комісії, що діє при Головному управлінні ПФУ в області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на пенсію за віком па пільгових умовах.

Постановою Правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006, погодженою міністром праці та соціальної політики України та першим заступником Міністра фінансів України, затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Порядок № 18-1), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема, для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Пунктом 6 Порядку № 18-1 передбачено, що основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

У свою чергу в силу положень пункту 11 Порядку № 18-1 із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються:

документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

трудова книжка;

документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема:

довідка про заробітну плату;

копії документів про проведення атестації робочих місць;

копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника.

Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.

Заява про підтвердження стажу роботи разом з документами, визначеними у пункті 11, абзаці дев`ятому пункту 12 цього Порядку, протягом п`яти робочих днів передаються на розгляд Комісії (пункт 13 Порядку № 18-1)

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 та надав відповідачу архівні довідки видані архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області (а.с.26-28).

Натомість, відповідач в порушення вимог Порядку 22-1 не запропонував надати позивачу протягом трьохмісячного строку витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (далі Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 1 липня 2004 р. та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації» (у тому числі архівні) для подальшої передачі виданих позивачу довідок комісії при з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Інші документи, які у відповідності до Порядку №18-1 передаються комісії позивач відповідачу надав, зокрема трудову книжку; документи, видані архівною установою.

При цьому доказів того, що відповідачем взагалі вирішувалося питання щодо формування такої комісії для передачі тих документів, що були надані позивачем, відповідач суду не надав.

Враховуючи, бездіяльність відповідача щодо виконання вимог Порядку 22-1 в частині пропозиції про надання позивачем документів, які відповідач вважає такими, що повинні бути надані до комісії, а також те, що відповідачем не надано доказів формування такої комісії для передачі цих документів, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції зобов`язуючи відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи відповідно до довідок від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231 та від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231/1 зробив передчасний висновок.

Зважаючи на те, що відповідачем не вирішувалося у встановленому законом порядку питання про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи відповідно до довідок від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231 та від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231/1, суд апеляційної інстанції зробив висновок про передчасність цих позовних вимог та як наслідок необхідності відмови у їх задоволенні.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідач під час повторного розгляду заяви позивача від 27.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не позбавлений можливості вирішити питання щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи відповідно до довідок від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231 та від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231/1 шляхом формування відповідної комісії та прийняття рішення з цього питання.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи відповідно довідок від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231, від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231/1 відповідно до заяви від 27.02.2025 року та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись: пунктами 1,2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі №160/9896/25 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи відповідно до довідок від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231, від 16.08.2024 року № Т-21/2-09/1231/1 відповідно до заяви від 27.02.2025 року та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні цієї частини позову.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі №160/9896/25 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов