Справа № 560/9792/25
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9792/25
РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у видачі сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як членам сім`ї померлого під час проходження військової служби військовослужбовця ОСОБА_4 , посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби», на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», форма і порядок видачі якого встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» від 28.05.1993 № 379.

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 видати сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як членам сім`ї померлого під час проходження військової служби військовослужбовця ОСОБА_4 , посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби» на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», форма і порядок видачі, якого встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» від 28.05.1993 № 379.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що смерть ОСОБА_4 настала під час проходження ним військової служби, що підтверджується доданими до позовної заяви документами, а тому відмова відповідача у видачі неповнолітнім дітям ОСОБА_4 посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби з посиланням на п. 11 Порядку видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, є протиправною.

Ухвалою суду від 16.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений строк не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01.10.2013 виконавчим комітетом Коричинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . У графі «батьки» зазначено: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 19.06.2019 Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . У графі «батьки» зазначено: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.02.2024 №44, старшого солдата ОСОБА_4 , водія-механіка відділення слюсарно-механічних робіт і поточного ремонту агрегатів ремонтного взводу автомобільної техніки технічної батереї військової частини НОМЕР_1 , який перебуваючи у черговій відпустці, загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 від поєднаної травми голови та тулуба внаслідок зіткнення з потягом, з 30 січня 2024 року виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

Відповідно до даних лікарського свідоцтва про смерть № 209 від 30.01.2024 причиною смерті ОСОБА_4 є поєднана травма голови та тулуба. Смерть настала внаслідок нещасного випадку. Пішохід травмований потягом.

В витязі з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії №1387 від 02.05.2024 зазначено: "Поєднана травма голови та тулуба. Пішохід травмований потягом", яку одержав 29.01.2024 року старший солдат ОСОБА_4 , 1990 року народження, під час проходження військової служби, що підтверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2024 року №74, послужила причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №209, виданим 30.01.2024 року Хмельницьким обласним бюро судово-медичної експертизи та свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим 05.02.2024 року Вовковинецькою селищною радою.

Травма, одержана в результаті нещасного випадку (транспортна подія на залізничному транспорті), яка призвела до смерті, та причина смерті, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби".

В грудні 2024 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про видачу неповнолітнім дітям померлого ОСОБА_5 посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби

Листом від 06.12.2024 за №3/7050 відповідачем повідомлено позивача, що підстави для видачі посвідчення членам його сім`ї відсутні, у зв`язку з тим, що згідно висновку експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №237 від 06.02.2024, при судово-токсикологічній експертизі зразка крові померлого виявлено наявність етилового (винного) алкоголю.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ).

Згідно із ст.1 Закону №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011-XII дія цього Закону поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною 2 статті 3 Закону №2011-XII встановлено, що дія Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Частиною 3 статті 16 Закону №2011-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до ч.6 ст.18 Закону №2011-XII вдова (вдівець), батьки загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік), у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - особи з інвалідністю з дитинства, батьки військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, мають право на пільги, передбачені цим Законом.

Порядок роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби та членів сімей військовослужбовців, які померли, загинули або пропали безвісти чи безвісно відсутні (далі - члени сімей померлих військовослужбовців), здійснюється відповідно до Інструкції з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 № 937 (далі - Інструкція №937).

Пункт 4.16 розділу IV Інструкції №937 передбачає, що членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (у тому числі членам сімей військовослужбовців строкової служби), видається посвідчення члена сім`ї (батька, матері, дружини, чоловіка або дитини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 1993 року № 379 "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби".

Згідно ч.13 ст.14 Закону №2011-XII особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2-4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 1993 року №379, якою затверджено Порядок видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (далі Порядок), посвідчення є документом, що підтверджує статус члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, на підставі якого надаються пільги, гарантії та компенсації, встановлені для таких осіб Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Підставою для видачі посвідчення є: витяг із наказу про виключення військовослужбовця із списків особового складу у зв`язку із смертю, визнанням його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим або копія такого наказу; свідоцтво про смерть військовослужбовця або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім; документ про причини та обставини смерті військовослужбовця (відповідний наказ (витяг із наказу), акт проведення розслідування, довідка про обставини травми (поранення, контузія, каліцтво) тощо), який підтверджує, що військовослужбовець загинув (помер) не внаслідок вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або що загибель (смерть) сталася не внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; постанова військово-лікарської комісії (крім випадків, коли військовослужбовець пропав безвісти).

Посвідчення видаються батькам, дружині (чоловіку) у разі, коли вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, дітям, які не досягли повноліття, або повнолітнім дітям - особам з інвалідністю з дитинства військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти (і за рішенням суду визнані безвісно відсутніми) під час проходження військової служби.

З аналізу вищевикладених норм законодавства встановлено, що в разі смерті військовослужбовця під час проходження військової служби, члени сімей військовослужбовців мають право на пільги, гарантії та компенсації, а також на отримання посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців.

При цьому Постанова №379 не має розширеного тлумачення підстав, як для видання, так і відмови у видачі посвідчення, окрім як загибелі (смерті) чи пропажі безвісти під час проходження військової служби військовослужбовця.

Таким чином визначальним є проходження військовослужбовцем військової служби та настання в даний проміжок часу відповідної події, як то загибелі (смерті) чи пропажі безвісти.

Відповідно до п. 5 Порядку для отримання посвідчення особа із числа зазначених у пункті 4 цього Порядку (далі - заявник) звертається особисто або через свого представника із заявою (в довільній формі) до:

територіального центру комплектування та соціальної підтримки - про видачу посвідчення члена сім`ї військовослужбовця Збройних Сил або Держспецтрансслужби, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби;

уповноваженого структурного підрозділу (органу), на який покладаються функції з видачі посвідчень (далі - уповноважений орган) - про видачу посвідчення члена сім`ї військовослужбовця СБУ, Управління державної охорони, Служби зовнішньої розвідки, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Національної гвардії, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.

Згідно із п. 6 Порядку у заяві зазначаються прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка звертається для отримання посвідчення, спосіб комунікації (поштова адреса та/або адреса електронної пошти, номер телефону), сімейні (родинні) відносини із військовослужбовцем, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, військове звання такого військовослужбовця, його прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), військове формування, у списках особового складу якого він/вона перебував/перебувала на дату смерті/зникнення безвісти.

Разом із заявою подаються: копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус (за наявності технічної можливості доступу до відомостей про зазначені документи стосовно заявника копії таких документів заявником не подаються); документи, що підтверджують сімейні (родинні) відносини із військовослужбовцем, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження або шлюб); фотокартка члена сім`ї (крім дітей, які не досягли повноліття) розміром 2,5 х 3,5, де зображення обличчя має складати 65 - 70 відсотків фото; висновок медико-соціальної експертної комісії щодо повнолітньої дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, про визнання її особою з інвалідністю з дитинства; рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, селищної, сільської, районної в місті (у разі утворення) ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування, влаштування у прийомну сім`ю або дитячий будинок сімейного типу (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, чи влаштування їх у прийомну сім`ю або дитячий будинок сімейного типу).

Згідно із п.7 Порядку для проведення перевірки інформації про військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, членів його сім`ї Міноборони, МВС, СБУ, Управління державної охорони, Служба зовнішньої розвідки, Адміністрація Держспецзв`язку мають право отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом надання безпосереднього доступу, електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 9 Порядку посвідчення видається протягом 30 календарних днів з дня надходження відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до п.11 Порядку посвідчення не видається в тому разі, коли військовослужбовець загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби внаслідок вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або коли загибель (смерть) військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

З огляду на викладене, положення Закону №2011-XII, Порядку не поширюються, зокрема на членів сім`ї військовослужбовця, у разі коли він помер під час проходження військової служби внаслідок вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення або коли загибель (смерть) військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до даних лікарського свідоцтва про смерть № 209 від 30.01.2024, причиною смерті ОСОБА_4 є поєднана травма голови та тулуба. Смерть настала внаслідок нещасного випадку - пішохід травмований потягом.

Згідно витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії №1387 від 02.05.2024: "Поєднана травма голови та тулуба. Пішохід травмований потягом", яку одержав 29.01.2024 року старший солдат ОСОБА_4 , 1990 року народження, під час проходження військової служби, що підтверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2024 року №74, послужила причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №209, виданим 30.01.2024 року Хмельницьким обласним бюро судово-медичної експертизи та свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим 05.02.2024 року Вовковинецькою селищною радою.

Травма, одержана в результаті нещасного випадку (транспортна подія на залізничному транспорті), яка призвела до смерті, та причина смерті, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби".

Відповідно до п. 1.1, 1.3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Згідно з пунктом 21.30 розділу І Положення № 402 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), що зумовило безпосередню, основну причину смерті, приймається в одному із формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II цього Положення, з обов`язковим додаванням перед словом «ТАК» або «НІ» слів «яке призвело до смерті, та причина смерті».

Тобто, військово-лікарська комісія встановлює причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця.

Відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження скасування чи внесення змін до рішення військово-лікарської комісії, яке оформлено протоколом засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії № 1387 від 02.05.2024.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що на момент смерті військовослужбовець ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння, тобто смерть військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння,

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що смерть військовослужбовця ОСОБА_4 є наслідком вчинення ним дій у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суду не надано.

Тобто, відповідачем не доведений факт вчинення військовослужбовцем кримінального чи адміністративного правопорушення або факт вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Отже, посилання відповідача на приписи п. 11 Порядку, як на підставу для відмови ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі посвідчення члена сім`ї (батька, матері, дружини, чоловіка або дитини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 1993 року № 379, є безпідставними.

З огляду на викладене вище, відповідно до приписів частини другої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на позивачів поширюється дія вказаного закону, а тому наявні підстави для встановлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 статусу «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби» та видачі відповідних посвідчень.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн, а тому, ці витрати слід присудити на її користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 статусу "Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби" та видачі відповідного посвідчення.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 надати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 статус «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби» та видати відповідне посвідчення, форма і порядок видачі якого встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» від 28.05.1993 № 379.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01 жовтня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )
Відповідач:ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )

Головуючий суддя Д.А. Божук