Справа № 640/248/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/248/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Українська залізниця до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.12.2017 № Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України прийняте за результатами акту від 24.11.2017 №4229/28-10-42-08/40075815.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.01.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі.

На підставі Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року № 399, справу № 640/248/19 передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на підставі акту камеральної перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.12.2017 №, яким до АТ «Укрзалізниця» застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на загальну суму 18 425, 85 грн, з якими не погоджуються, оскільки у відповідача відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати своєчасність сплати податкових зобов`язань. Камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку з чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки. Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності під час камеральної перевірки не здійснюється. Водночас, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 ПК України. Предметом дослідження камеральної перевірки на момент виникнення спірних правовідносин могли бути тільки дані податкових декларацій (розрахунків) платника податків, зокрема, правильність відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або методологія проведення цих розрахунків.

Термін реєстрації податкової накладної в ЄРПН не є даними податкової звітності, які є предметом камеральної перевірки та повинні досліджуватися під час її проведення, а отже, Офісом великих платників податків, не в спосіб встановлений законодавством складено Акт з посиланням на таке порушення, як несвоєчасна реєстрація податкової накладної, що є підставою для визнання протиправними дій по складанню Акту.

Зміни до підпункту 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПКУ, який доповнено абзацом другим, внесені ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-УІІІ відповідно до якого розширено предмет камеральної перевірки набрали чинності з 01 січня 2017 року. Отже, до 01 січня 2017 камеральна перевірка не могла проводитися виключно з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, оскільки до внесення змін предметом такої перевірки могла бути лише податкова звітність, яка перевірялась суцільним порядком. Здійснивши 18.12.2017 камеральну перевірку податкової звітності АТ «Укрзалізниця», оформлену актом № 4846/28-10-42-08/40075815, Офіс великих платників податків діяв не на підставі та не у спосіб, визначених законодавством, а тому висновки акту перевірки не можна вважати обґрунтованими, а відтак податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі такого акту, є протиправним та підлягає скасуванню. Просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що перевірка АТ «Українська залізниця», предметом якої є своєчасність реєстрації податкових накладних у ЄРПН, проведена 24.11.2017, а отже після надання контролюючому органу права на здійснення такої перевірки в межах камеральної перевірки.

Посилання Позивача на Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 №165 (далі - Методичні рекомендації) є неправомірно обґрунтованим, оскільки методичні рекомендації за своєю правовою не є нормативно-правовими актами, носять лише рекомендаційний, роз`яснювальний та інформаційний характер. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відповідь на відзив у якій повторно виклав ті ж самі обґрунтування що наведені у позові зазначив, що із системного аналізу норм ПК України випливає, що при проведенні камеральної перевірки податковий орган може досліджувані дані ЄРПН та при виявлені розбіжностей - проводити документальну позапланову виїзну перевірку. Офісом великих платників податків проведено камеральну перевірку без належних на те правових підстав.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України проведено камеральну перевірку АТ «Українська залізниця» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) за період виписки з 31.05.2016 по 30.06.2016 та датою реєстрації з 16.06.2016 по 12.10.2016.

За результатами перевірки було складено акт «Про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних АТ «Укрзалізниця» в ЄРПН наведених в додатку №1 до Акту» від 24.11.2017 № 4229/28-10-42-08/40075815 (далі - Акт). Під час перевірки встановлено, що АТ «Укрзалізниця» оформлено податкові накладні для контрагентів-покупців, які зареєстровані в ЄРПН з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме граничних термінів передбачених пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

На підставі акту камеральної перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення від 14.12.2017 № , яким до АТ «Укрзалізниця» застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на загальну суму 18 425. 85 грн.

Позивачем, не заперечується факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних та встановленого в ході проведення перевірки порушення п.201.10 ст.201 ПК України, але з підстав наведених у позовній заяві та інших заявах по суті справи, просить визнати протиправним та скасувати спірне ППР.

Спірні правовідносини врегульовані такими приписами діючого законодавства.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПК України.

Зі змісту підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, складання податкових накладних) слідує, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

В подальшому, до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесені зміни і його доповнено абзацом другим відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Ці зміни втупили в дію з 01.01.2017 року.

Таким чином, зазначеною нормою чітко встановлено, що предметом камеральної перевірки може бути своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних і таке право на проведення перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН в межах камеральної перевірки надано контролюючому органу з 01.01.2017 року.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: …

Позивач вважає, що оскільки питання своєчасності реєстрації ПН/РК стосується періоду до 01.01.2017 року, то відповідач не мав права здійснювати камеральну перевірку за період до внесення вищезазначених змін до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

В той же час, сам факт порушення Товариством податкового законодавства щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовується.

Відповідач зазначає, що оскільки перевірка була проведена 24.11.2017, тобто після надання контролюючому органу права на здійснення такої перевірки в межах камеральної перевірки, то дії є правомірними, а прийняті рішення законними.

Дослідивши позиції сторін викладене у їх заявах посуті, проаналізувавши та оцінивши надані сторонами докази та враховуючи приписи діючого законодавства, суд не погоджується з обґрунтуваннями позивача і зазначає наступне.

Предметом камеральної перевірки, навіть у розумінні підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України в редакції, що діяча після 1 січня 2017 року, охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» не було введено ані нових видів відповідальності за порушення податкового законодавства, ані збільшено розмір відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних. А тому, суд відхиляє посилання позивача на неможливість проведення перевірки своєчасеності реєстрації ПН/РК за період до 01.01.2017 року, оскільки вони не стосуються відповідальності платника податків, а лише уточнюють повноваження цього органу при проведенні камеральних перевірок та змінюють лише процедуру застосування штрафних санкцій, що не може вважатися погіршенням становища платника податків.

Таким чином, на дату складення Управлінням акту камеральної перевірки від 24.11.2017 №4229/28-10-42- 08/40075815 у податкового органу були наявні усі правові підстави для перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до них у Єдиному реєстрі податкових накладних і така перевірка може охоплювати усі податкові накладні/розрахунки коригування, що виписані після 1 жовтня 2015 року.

Виходячи з цього, суд відхиляє всі посилання позивача на викладену ним судову практику ВАС України та ВС КАС, оскільки вона відмінна від обставин цієї справи та стосується тих обставин та періоду, коли податковий орган здійснював перевірки до внесення змін до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

В той же час, висновки суду у цій справі повністю співпадають з практикою ВС КАС викладену у постановах від 06.03.2018 у справі №К/9901/1857/17; від 01.10.2018 по справі №813/2726/17; від 05.06.2018 по справі №803/1315/17; від 15.05.2018 по справі №819/833/17; від 31.07.2018 по справі №804/4056/17.

Щодо посилань апелянта на Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України № 165 від 14.06.2013, то суд вважає їх безпідставними, оскільки вказаним наказом передбачено алгоритм дій контролюючого органу при проведенні камеральної перевірки податкової звітності, що не є виключним предметом дослідження у ході такої перевірки, як зазначалося вище згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). При цьому, Методичні рекомендації було затверджено 14.06.2013, в той час як з 01.01.2015 законодавець розширив предмет камеральної перевірки, доповнивши підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України положеннями, відповідно до яких предметом камеральної перевірки, окрім даних податкової звітності, є також дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість (зокрема, дані Єдиного реєстру податкових накладних).

Доводи апелянта про порушення відповідачем принципу недопустимості зворотної дії нормативних актів не беруться судом до уваги, оскільки, позивачем безпідставно ототожнюється момент складання податкових накладних з моментом виникнення спірних правовідносин, так як в даному випадку спірні правовідносини, які є предметом дослідження в межах даної адміністративної справи, виникли саме в момент проведення камеральної перевірки позивача, за результатами якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

При цьому, суд звертає увагу, що станом на момент проведення перевірки позивача контролюючому органу було надано право здійснювати перевірку щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, позовні вимоги не підлягають задоволенню, а спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що ґрунтується на нормах закону, а тому не підлягає скасуванню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, суд приходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Українська залізниця» () відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

.