Справа № 200/2142/25
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року справа №200/2142/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Сіваченка І.В., Гаврищук Т.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 2 червня 2025 року у справі № 200/2142/25 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом Трун Ольги Валентинівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Трун Ольга Валентинівна в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії від 06.03.2025 року № 61;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення (25.02.2025) та зарахувати до страхового стажу період роботи з 11.01.1983 по 04.07.1984, період навчання з 02.12.1986 по 02.03.1987 та період військової служби з 05.07.1984 по 12.05.1986 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період навчання з 01.09.1979 по 10.01.1983 та періоди роботи з 11.01.1983 по 20.09.1983 та з 25.11.1987 по 03.11.1994.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 2 червня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області від 06.03.2025 року № 61 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 25.02.2025, зарахувавши до страхового стажу періоди: з 11.01.1983 по 04.07.1984, з 05.07.1984 по 12.05.1986 та до пільгового стажу за Списком №1 періоди: з 01.09.1979 по 10.01.1983, з 11.01.1983 по 20.09.1983;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального права.

Апелянт вважає правомірним спірне рішення від 06.03.2025 року № 61 про відмову в призначенні пенсії позивачу через відсутність необхідного стажу. Також, вважає, що відсутні підстави для зарахування спірного періоду трудової діяльності до страхового та пільгового стажу позивачу з підстав, зазначених у спірному рішенні відповідача.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач 25.02.2025 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

За принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ для розгляду заяви позивача про призначення пенсії - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, рішенням якого від 06.03.2025 №61 відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Спірне рішення обґрунтовано наступним.

Згідно з наданими до заяви документів страховий стаж складає 21 рік 08 місяців 06 днів.

До страхового стажу не зараховано період роботи за трудовою книжкою ( НОМЕР_1 ) з 11.01.1983 по 04.07.1984, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою. Також, цей період неможливо врахувати по наданій довідці №144 від 24.05.2016, оскільки завірені записи в довідці печаткою що не містить чіткого зображення повного складу тексту та реквізитів, через що неможливо її ідентифікувати. Довідка потребує перевірки.

Також зазначено, що неможливо брати до уваги періоди навчання:

- за атестатом (№9004 від 02.03.1987) з 02.12.1986 по 02.03.1987, оскільки період навчання на українській стороні диплому відрізняється від періоду навчання, зазначеного на російській стороні диплому, також період навчання перетинається з роботою;

- за посвідченням (№1866 від 31.07.2001), оскільки в ньому не зазначено період навчання та вказано лише ініціали особи;

- період строкової військової служби з 05.07.1984 по 12.05.1986, оскільки в записі про звільнення зі строкової служби відсутнє посилання на дату наказу.

За формою РС-право страховий стаж позивача становить 21 рік 8 місяців 6 днів, пільговий стаж відсутній.

Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.

За п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

За ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За ст. 26 Закону №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, а саме: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до п. 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За п. 2 ч. 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Суд враховує, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. До 01.01.1992 були чинними Список №1 та Список №2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, а після - списки, затверджені: постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

За п. 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

За пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 22.05.2018 у справі №439/1148/17 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Щодо періоду роботи з 11.01.1983 по 04.07.1984.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 07.02.1983 ОСОБА_1 працював у Ордена Трудового Червоного Знамені шахта «Центральна» в/о «Красноармійськвугілля», а саме:

- з 11.01.1983 по 20.09.1983 електрослюсарем 4 розряду підземним;

- з 21.09.1983 по 04.07.1984 електрослюсарем черговим по ремонту обладнання 5 розряду на поверхні.

Запис про звільнення не завірений печаткою.

ОСОБА_1 було надано довідку №144 від 24.05.2016, якою підтверджується вказані вище періоди роботи на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля», при цьому період роботи з 11.01.1983 по 20.09.1983 за Списком №1.

Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 11.01.1983 по 04.07.1984 та до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 11.01.1983 по 20.09.1983.

Щодо періоду навчання з 01.09.1979 по 10.01.1983.

Згідно із записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 07.02.1983 позивач з 01.09.1979 по 10.01.1983 навчався у СПТУ №105 за професією електрослюсар підземний, машиніст підземних установок, що також підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 від 10.01.1983 виданим Середнім професійно-технічним училищем №105 м. Димитрова Донецької області.

За розрахунком стажу цей період навчання зарахований до страхового стажу.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Оскільки після закінчення навчання позивач працевлаштувався за набутою професією (на наступний день), що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 11.01.1983 по 20.09.1983, періоду навчання з 01.09.1979 по 10.01.1983.

Суд звертає увагу на те, що інформація зазначена у спірному рішенні не відповідає розрахунку стажу до нього.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області від 06.03.2025 року № 61 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 25.02.2025, зарахувавши до страхового стажу періоди: з 11.01.1983 по 04.07.1984, з 05.07.1984 по 12.05.1986 та до пільгового стажу за Списком №1 періоди: з 01.09.1979 по 10.01.1983, з 11.01.1983 по 20.09.1983.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 2 червня 2025 року у справі № 200/2142/25 за позовом Трун Ольги Валентинівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 1 жовтня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: І.В. Сіваченко

Т.Г. Гаврищук