Справа № 380/3077/25
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3077/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Миколаївській області), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () від 05 грудня 2024 року № 29 (вих. № 24043/03-16 від 05 грудня 2024 року) про відмову ОСОБА_1 про перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» відповідно до заяви від 28 листопада 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () перевести ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з 28.11.2024 року пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХП, п.12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІП, зарахувавши при цьому до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, період служби у Збройних Силах з 29.10.1981 року по 02.12.1983 року, період роботи з 01.04.1997 року по 01.12.2011 року на посадах в митних органах, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 22.11.2024 року №664-13-01-10-00- 11, виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області, та від 22.11.2024 року №231/7.4- 22/51, № 233/7.4-22/51, № 232/7.4-22/51, виданих Львівською митницею, та від 22.11.2024 року №17/7.4-22/38, виданої Галицькою митницею, та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області. 28.11.2024 позивач звернувся із заявою через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України про перехід на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, п. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII. ГУ ПФУ в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення від 05.12.2024 № 29 про відмову в перерахунку (переході на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII) вих. №24043/03-16 від 05.12.2024. Відмова мотивована тим, що станом на 01.05.2016 заявник на посадах державної служби не працював та не набув 20 років стажу державної служби до 01.05.2016 достатнього для призначення пенсії за віком згідно Закону № 889-VIII. В рішенні зазначено, що відповідно до статті 25 Закону № 3723 - XІІ визначено сім категорій посад державних службовців, в залежності від яких, встановлюються ранги державних службовців. Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3732-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Згідно ст. 3 Закону № 889-VIII його дія не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні знання, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 569 Митного Кодексу України посадовим особам митних органів присвоюються спеціальні звання, тому ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3732-ХІІ. За матеріалами електронної пенсійної справи стаж на посадах віднесених до посад державної служби становить 3 роки 04 місяці 0 днів (враховано за період з 01.12.1993 по 31.03.1997). Починаючи з 01.04.1997 по 27.11.2024 заявник працював в митних органах. Враховуючи вищезазначене, здійснити перехід на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII немає можливості у зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Позивач зазначає, що рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.12.2024 про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 24.02.2025 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

12.03.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №21051), в якому пояснив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058). 28.11.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перехід з пенсії за віком згідно із Законом № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889). За наданими позивачем документами встановлено, що стаж на посадах віднесених до посад державної служби становить 3 роки 04 місяці 0 днів (з 01.12.1993 по 31.03.1997). Оскільки позивач станом на 01.05.2016 не обіймав посаду державного службовця та не набув 20 років стажу державної служби до 01.05.2016, тому відсутні підстави для переведення її з пенсії за віком згідно із Законом № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону № 889.

05.12.2024 ГУ ПФУ в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 29 про відмову в переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону № 889. Оскільки рішення ГУ ПФ України в Миколаївській області є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог позивача. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

01.04.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №27231), в якій заперечив проти доводів представника відповідача викладених у відзиві. Пояснив, що відповідачем безпідставно не згадується, що відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII обчислюється відповідно до п. 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII. Згідно п. 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (далі Порядок № 283), та додатку до нього. Отже, доводи відповідача про відсутність правових підстав для зарахування військової служби до стажу державної служби суперечать приписам законодавства і відповідачем безпідставно не зараховано до стажу державної служби 2 роки 1 місяць 5 днів служба в Збройних Силах. Згідно військового квитка та відомостей трудової книжки позивача, з 29.10.1981 року по 02.12.1983 року він проходив службу у лавах Радянської армії. Позивач стверджує, що відповідачем безпідставно не зараховано до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, період роботи у митних органах з 01.04.1997 по 01.12.2011. На момент звернення позивача до ГУ ПФУ у Львівській області в позивача були наявні всі умови, які необхідні для призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3732-ХІІ, п. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889, а саме: досягнення 62 річного віку, наявність більше 35 років страхового стажу, а стаж роботи на посадах державного службовця станом на 01.05.2016 становив понад 20 років, що підтверджується належними документами. Відтак, на думку позивача рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.12.2024 № 29 (вих. № 24043/03-16 від 05.12.2024), яким відмовлено у переведенні його на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723 не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єкта владних повноважень, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

28.11.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перехід з пенсії за віком згідно із Законом № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889).

За принципом екстериторіальності, ГУ ПФУ в Миколаївській області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 прийнято рішення від 05.12.2024 №29 про відмову в перерахунку (переході на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII) вих. № 24043/03-16 від 05.12.2024. Відмова мотивована тим, що за матеріалами електронної пенсійної справи стаж на посадах віднесених до посад державної служби становить 3 роки 04 місяць 0 днів (враховано за період з 01.12.1993 по 31.03.1997). З 01.04.1997 по 27.11.2024 заявник працював в митних органах. Станом на 01.05.2016 рік заявник на посадах державної служби не працював та не набув 20 років стажу державної служби до 01.05.2016 достатнього для призначення пенсії за віком згідно Закону № 889- VIII. Тому здійснити перехід на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII немає можливості, у зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, відповідачем враховано стаж державної служби з 01.12.1993 по 31.03.1997.

При цьому, відповідачем не враховано стаж державної служби з 01.04.1997 по 01.12.2011 року, а саме:

- 01.04.1997 призначений на посаду інспектора Мостиської митниці ДМСУ;

- 15.07.1997 призначений на посаду старшого інспектора;

- 15.08.1997 присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби II рангу»;

- 22.10.1999 присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби І рангу»;

- 21.10.2000 переведений на посаду інженера пасажирського відділення № 2 мп. Мостиська II;

- 28.02.2001 звільнений в порядку переведення в Галицьку митницю згідно з п.5 ст. 36 КЗпП України;

- 01.03.2001 призначений на посаду інспектора пасажирського сектора № 6 м/п «Мостиська» Галицької митниці;

- 05.03.2002 переведений на посаду інспектора пасажирського відділу м/п «Мостиська»;

- 01.04.2002 переведений на посаду інспектора чергової оперативної частини;

- 25.10.2002 переведений на посаду інспектора пасажирського відділу м/п «Мостиська»;

- 01.01.2003 переведений на посаду інспектора пасажирської зміни № 5 вантажно- пасажирського відділу м/п «Мостиська»;

- 07.03.2003 переведений на посаду старшого інспектора пасажирської зміни № 4 вантажно-пасажирського відділу м/п «Мостиська»;

- 13.05.2003 присвоєно персональне звання «Радник митної служби III рангу»;

- 08.09.2003 переведений на посаду старшого інспектора пасажирської зміни вантажно-пасажирського сектора № 4 м/п «Мостиська»;

- 30.03.2004 присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби III рангу»;

- 16.06.2005 звільнений в порядку переведення в Мостиську митницю згідно п.5 ст. 36 КЗпП України;

- 17.06.2005 призначений на посаду старшого інспектора пасажирського сектора № 4 пасажирського відділу м/п «Шегині» у порядку переведення з Галицької митниці;

- 04.08.2005 призначений на посаду головного інспектора пасажирського сектора № 4пасажирського відділу митного поста «Шегині»;

- 12.10.2005 присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби 2 рангу»;

- 14.03.2006 переведений на посаду головного інспектора сектору митного оформленнях» 4 відділу митного оформлення № 1 м/п «Шегині»;

- 14.03.2006 присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби 1 рангу»;

- 11.08.2006 присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби 3 рангу»;

- 28.02.2007 звільнений з посади у зв`язку переведенням на роботу в Західну регіональну митницю згідно з п.5 ст.36 КЗпП України;

- 01.03.2007 призначений на посаду головного інспектора сектора митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» в порядку переведення з Мостиської митниці;

- 01.01.2008 переміщений на посаду головного інспектора сектора митного оформленнях» 4 відділу митного оформлення (Шегині) митного поста «Мостиська»;

- 30.04.2008 звільнений в порядку переведення у Львівську митницю;

- 01.05.2008 призначений на посаду старшого інспектора відділу митного оформленнях» 1 митного поста «Мостиська» в порядку переведення із Західної регіональної митниці;

- 11.06.2009 переведений на посаду інспектора сектору митного оформлення Жидачів» митного поста «Стрий»;

- 01.05.2010 переведений на посаду інспектора митного контролю X» 2 митного поста «Рава-Руська»;

- 25.11.2010 припинено перебування на державній службі в митних органах України відповідно до вимог пункту б частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу»;

- 26.11.2010 запис №53 є недійсний, поновлений на посаду інспектора митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська»;

- 01.12.2011 звільнений з займаної посади відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Позивач зазначає, що період проходження позивачем державної служби в органах митного контролю під час якої йому присвоювалися спеціальні звання, зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії за віком згідно із п. п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Отже, на момент звернення позивача до ГУ ПФУ у Львівській області в нього були наявні всі умови, які необхідні для призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3732-ХІІ, п.12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889, а саме: досягнення 62 річного віку, наявність більше 35 років страхового стажу, а стаж роботи на посадах державного службовця станом на 01.05.2016 становив понад 20 років. А саме, станом на 01.05.2016 стаж державної служби становить 20 років 1 місяць 5 днів, з них 2 роки 1 місяць 5 днів служба в Збройних Силах (Радянській Армії), 18 років служба в митних органах.

Відтак, на думку позивача, відмова відповідача в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» є неправомірною, тому рішення Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 05 грудня 2024 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому зазначений вік визначається ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.01.2016 відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених у статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Стаття 46 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII визначає особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності вказаним Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, у спірному випадку необхідно керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Як вбачається з військового квитка та відомостей з трудової книжки позивача, останній з 29.10.1981 по 02.12.1983 проходив службу у лавах Радянської армії.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 3 Порядку № 283 встановлено, що до стажу державної служби включається, серед іншого, час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Крім цього, позивач з 01.12.1993 по 01.12.2011 працював в органах Державної митної служби України.

Частиною 1 ст. 569 Митного кодексу України передбачено, що працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 вказаного Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально- технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 588 Митного кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Суд встановив, що стаж державної служби станом на 01.05.2016 у позивача становив 20 років 1 місяць 5 днів, з них 2 роки 1 місяць 5 днів служби в Радянській Армії, 18 років служби в митних органах, згідно записів у трудовій книжці:

- 01.12.1993 призначений на посаду майстра дільниці Мостиської дільниці;

- -26.05.1994 призначений на посаду начальника дільниці;

- 10.08.1994 призначений на посаду інспектора постійно;

- 15.06.1995 прийняв присягу державного службовця;

- 01.04.1997 призначений на посаду інспектора Мостиської митниці ДМСУ;

- 15.07.1997 призначений на посаду старшого інспектора;

- 15.08.1997 присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби II рангу»;

- 22.10.1999 присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби І рангу»;

- 21.10.2000 переведений на посаду інженера пасажирського відділення № 2 мп. Мостиська II;

- 28.02.2001 звільнений в порядку переведення в Галицьку митницюзгідно з п.5 ст. 36 КЗпП України;

- 01.03.2001 призначений на посаду інспектора пасажирського сектора № 6 м/п «Мостиська» Галицької митниці;

- 05.03.2002 переведений на посаду інспектора пасажирського відділу м/п «Мостиська»;

- 01.04.2002 переведений на посаду інспектора чергової оперативної частини;

- 25.10.2002 переведений на посаду інспектора пасажирського відділу м/п «Мостиська»;

- 01.01.2003 переведений на посаду інспектора пасажирської зміни № 5 вантажно- пасажирського відділу м/п «Мостиська»;

- 07.03.2003 переведений на посаду старшого інспектора пасажирської зміни № 4 вантажно-пасажирського відділу м/п «Мостиська»;

- 13.05.2003 присвоєно персональне звання «Радник митної служби III рангу»;

- 08.09.2003 переведений на посаду старшого інспектора пасажирської зміни вантажно-пасажирського сектора № 4 м/п «Мостиська»;

- 30.03.2004 присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби III рангу»;

- 16.06.2005 звільнений в порядку переведення в Мостиську митницю згідно п.5 ст. 36 КЗпП України;

- 17.06.2005 призначений на посаду старшого інспектора пасажирського сектора № 4 пасажирського відділу м/п «Шегині» у порядку переведення з Галицької митниці;

- 04.08.2005 призначений на посаду головного інспектора пасажирського сектора № 4пасажирського відділу митного поста «Шегині»;

- 12.10.2005 присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби 2 рангу»;

- 14.03.2006 переведений на посаду головного інспектора сектору митного оформленнях» 4 відділу митного оформлення № 1 м/п «Шегині»;

- 14.03.2006 присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби 1 рангу»;

- 11.08.2006 присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби 3 рангу»;

- 28.02.2007 звільнений з посади у зв`язку переведенням на роботу в Західну регіональну митницю згідно з п.5 ст.36 КЗпП України;

- 01.03.2007 призначений на посаду головного інспектора сектора митного оформлення № 4 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» в порядку переведення з Мостиської митниці;

- 01.01.2008 переміщений на посаду головного інспектора сектора митного оформленнях» 4 відділу митного оформлення (Шегині) митного поста «Мостиська»;

- 30.04.2008 звільнений в порядку переведення у Львівську митницю;

- 01.05.2008 призначений на посаду старшого інспектора відділу митного оформленнях» 1 митного поста «Мостиська» в порядку переведення із Західної регіональної митниці;

- 11.06.2009 переведений на посаду інспектора сектору митного оформлення Жидачів» митного поста «Стрий»;

- 01.05.2010 переведений на посаду інспектора митного контролю X» 2 митного поста «Рава-Руська»;

- 25.11.2010 припинено перебування на державній службі в митних органах України відповідно до вимог пункту б частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу»;

- 26.11.2010 запис №53 є недійсний, поновлений на посаду інспектора митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська»;

- 01.12.2011 звільнений з займаної посади відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 19.03.2019 у справі №466/5138/17.

Отже, період роботи позивача в митних органах зараховується до стажу державної служби, а тому висновки відповідача в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

З огляду на вказане, суд дійшов вважає, що рішення відповідача від 05.12.2024 №29 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на інший вид пенсії не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, то суд зазначає таке.

Відповідно до п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі - Порядок №622) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Питання щодо порядку переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії неодноразово проаналізовано у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-612а14, постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №317/4184/16-а; від 17.05.2019 у справі №511/777/17; від 11.07.2019 у справі №264/6292/16-а; від 10.10.2019 у справі №520/7533/17; від 13.02.2020 у справі №263/3478/17; від 17.07.2020 у справі №335/13894/16-а, в яких суди дійшли висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України "Про прокуратуру") та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"), зазначені правовідносини слід розцінювати як нове призначення пенсії. У іншому ж випадку, якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вказані правовідносини є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Станом на дату виникнення спірних правовідносин позивач отримує пенсію за віком, яка їй обчислюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Суд встановив, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" до відповідача 28.11.2024.

Таким чином, ураховуючи вимоги Порядку № 622, пенсія позивачу має бути призначена саме з 28.11.2024, тобто з дати звернення.

Суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Миколаївській області, рішенням якого позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

Тому, дії зобов`язального характеру щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, період служби у Збройних Силах з 29.10.1981 року по 02.12.1983, період роботи з 01.04.1997 по 01.12.2011 на посадах в митних органах, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 22.11.2024 року №664-13-01-10-00-11, виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області, та від 22.11.2024 №231/7.4- 22/51, № 233/7.4-22/51, № 232/7.4-22/51, виданих Львівською митницею, та від 22.11.2024 №17/7.4-22/38, виданої Галицькою митницею, та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум, має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що відмовив позивачу у перерахунку пенсії, тобто ГУ ПФУ в Миколаївській області.

Водночас, позовна вимога про переведення ОСОБА_1 з 28.11.2024 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХП, п. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VII задоволенню не підлягає. Натомість суд зобов`язує ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.11.2024 про перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» та прийняти за наслідками її розгляду вмотивоване рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області від 05.12.2024 № 29 (вих. № 24043/03-16 від 05.12.2024) про відмову ОСОБА_1 про перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» відповідно до заяви від 28.11.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (, адреса місцезнаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, період служби у Збройних Силах з 29.10.1981 по 02.12.1983, період роботи з 01.04.1997 по 01.12.2011 на посадах в митних органах, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 22.11.2024 №664-13-01-10-00-11, виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області, від 22.11.2024 №231/7.4- 22/51, № 233/7.4-22/51, № 232/7.4-22/51, виданих Львівською митницею, та від 22.11.2024 №17/7.4-22/38, виданої Галицькою митницею.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (, адреса місцезнаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 28.11.2024 про перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» та прийняти за наслідками її розгляду вмотивоване рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (, адреса місцезнаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 30.09.2025.

Суддя Потабенко В.А.