Справа № 500/4453/25
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4453/25

29 вересня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:головуючого судді Мандзія О.П. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Тернопільського обласного комунального лісогосподарського підприємства "Тернопільоблагроліс" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тернопільського обласного комунального лісогосподарського підприємства "Тернопільоблагроліс", в якій просить: стягнути з рахунків у банках, що обслуговують платника податків, та за рахунок готівки, що йому належить, кошти у розмірі податкового боргу в сумі 801903,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на 23.05.2025 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 801903,98 грн. по платежах: земельний податок з юридичних осіб 264 864,28грн.; земельний податок з юридичних осіб 519,35грн.; рентна плата за спецвикористання лісових ресурсів 12 423,63 грн.; податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді зарплати 412 474,58 грн.; податок на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності - 62 346,51 грн.; військовий збір - 28 875,63грн.; адміністративні штрафи та інші санкції - 20 400,00грн.

Податковий борг виник по узгоджених податкових зобов`язаннях, нарахованих платником самостійно шляхом подання відповідних податкових декларації та податковим повідомленням-рішенням за результатами перевірки. Контролюючим органом вживалися заходи для його погашення, проте податковий борг відповідачем не сплачено у повній мірі, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 29.07.2025 отримано відповідачем, про що свідчить відзив на адміністративний позов.

Відповідач 16.09.2025 подав відзив на позов на спростування позовних вимог. Представник позивача просив відмовити в задоволенні позову з підстав не завершення процедури припинення ПРКСЛП «Підгайціагроліс», щодо якого першочергово виникли спірні податкові зобов`язання.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що Тернопільське обласне комунальне лісогосподарське підприємство "Тернопільоблагроліс", (4) зареєстроване як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Підгаєцьке районне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС», (, надалі ПРКСЛП «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС»), перебуває в процесі припинення, шляхом реорганізації, що підтверджується записом внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Тернопільською обласною радою прийнято рішення від 26.08.2022 року №552 «Про реорганізацію Підгаєцького районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС»», відповідного до якого серед іншого вирішено,- Реорганізувати ПРКСЛП «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС» (), шляхом приєднання до ТОКЛП «ТЕРНОПІЛЬОБЛАГРОЛІС» (). Визначити, що Тернопільське обласне комунальне лісогосподарське підприємство «ТЕРНОПІЛЬОБЛАГРОЛІС» (), є правонаступником усіх прав, обов`язків та зобов`язань приєднаного Підгаєцького районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС» ().

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Тернопільській області за Підгаєцьке районне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС», (), станом на 23.05.2025 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 801903,98 грн по платежах:

-земельний податок з юридичних осіб в сумі - 264 864,28грн. (основний платіж). Заборгованість по даному платежу виникла у зв`язку із несплатою узгодженого податкового зобов`язання нарахованого платником самостійно шляхом подання відповідних податкових декларації від 01.12.2020 року, від 18.02.2020 року, від 21.02.2022 року, від 02.05.2022 року, від 21.02.2022 року, від 23.02.2023 року, від 01.04.2024 року. Декларації подавались згідно кількості земельних ділянок, що є об`єктом оподаткування та їх адміністративно територіального розташування.

- земельний податок з юридичних осіб в сумі 519,35грн. (основний платіж 179,35грн., штрафні санкції 340,00грн., пеня - 0,00грн.) Заборгованість по даному платежу виникла у зв`язку із несплатою узгодженого зобов`язання нарахованого платником самостійно шляхом подання відповідних податкових декларації. Так, згідно поданої звітності від 18.02.2020 року відповідачем визначено податкове зобов`язання на 2020 рік в розмірі 551,67грн. зі сплатою рівними частками щомісяця - 45,97грн. Однак залишилось фактично не сплачене самостійно визначене податкове зобов`язання з вересня 2020 року по січень 2021 року (з урахуванням сплачених (погашених) сум). Згідно податкового повідомлення-рішення від 28.03.2023 року №6 на загальну суму - 340,00грн., винесеного на підставі Акта перевірки від 28.03.2023 року №1739/19-00-04-06/21152174, яким зокрема встановлено несвоєчасне подання декларації з плати за землю.

- рентна плата за спецвикористання лісових ресурсів в сумі 12423,63грн. (основний платіж - 10 925,59грн., штрафні санкції - 1 498,04грн.,пеня -0,00грн.). Заборгованість по даному платежу виникла у зв`язку із несплатою узгодженого податкового зобов`язання нарахованого відповідно до податкових декларацій від 10.02.2023 року, від 09.02.2023 року, від 08.08.2022 року, від 09.02.2022 року та згідно податкових повідомлень-рішень від 14.05.2024 року №6 на суму - 478,04грн., винесеного на підставі Акта перевірки від 22.04.2024 року №5035/19-00-04-06/21152174, яким зокрема встановлено порушення граничних термінів сплати узгоджених зобов`язаньнь з рентної плати, а також згідно податкового повідомлення-рішення від 20.06.2023 року №6 на суму 1 020,00грн., винесеного на підставі Акта перевірки від 08.06.2023 року №4338/19-00-04-06/21152174, яким встановлено несвоєчасне подання податкової декларації з рентної плати.

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді зарплати в сумі 412 474,58грн. (основний платіж - 359 837,18 грн., штрафні санкції 45 917,79грн., пеня - 6 719,61 грн.). Заборгованість по даному платежу виникла у зв`язку із несплатою узгодженого зобов`язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення від 21.11.2023 року №0009061/2406 на загальну суму 412 474,58 грн., винесеного на підставі Акта перевірки від 06.11.2023 року №9169/19-00-07-01/21152174, яким зокрема встановлено порушення граничних термінів сплати узгоджених зобов`язань, несплата узгоджених зобов`язань з ПДФО, несвоєчасне перерахування до бюджету ПДФО. Включно із нарахованою пенею у зв`язку із несплатою грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки.

- податок на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності в сумі - 62 346,51 грн. (основний платіж - 49 581,26грн., штрафні санкції 12 765,25 грн., пеня - 0,00грн.) Заборгованість по даному платежу виникла у зв`язку із несплатою узгодженого зобов`язання нарахованого згідно податкових повідомлень-рішень від 21.11.2023 року №1 на загальну суму - 62126,25грн. (з рахуванням сплачених (погашених) сум), винесеного на підставі Акта перевірки від 06.11.2023 року №9169/19-00-07-01/21152174, яким зокрема встановлено заниження зобов`язань з податку на прибуток та від 19.04.2024 року №6 на суму - 340,00грн., винесеного за порушення граничних термінів подання звітності з податку на прибуток.

- військовий збір в сумі - 28 875,63 грн. (основний платіж - 27873,96 грн., штрафні санкції 841,98 грн., пеня - 159,69 грн.). Заборгованість по даному платежу виникла у зв`язку із несплатою узгодженого зобов`язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення від 21.11.2023 року №0009062/2406 на загальну суму 28 875,63грн., винесеного на підставі Акта перевірки від 06.11.2023 року №9169/19-00-07-01/21152174, яким зокрема встановлено порушення граничних термінів сплати узгоджених зобов`язань, несплата узгоджених зобов`язань. Включно із нарахованою пенею у зв`язку із несплатою грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки.

- по платежу адміністративні штрафи та інші санкції в сумі - 20 400,00 грн. (штрафні санкції). Заборгованість по даному платежу виникла у зв`язку із несплатою узгодженого податкового зобов`язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення від 21.11.2023 року №1 на суму - 20400,00грн., винесеного на підставі Акта перевірки від 06.11.2023 року №9169/19-00-07-01/21152174, яким зокрема встановлено не надання інформації про об`єкти оподаткування та не подання повідомлення за формою №20- ОПП.

Як видно з матеріалів адміністративної справи, податковий борг виник у зв`язку з несплатою Підгаєцьке районне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС» у повному обсязі узгоджених податкових зобов`язань, нарахованого платником самостійно шляхом подання відповідних податкових декларації та визначених контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення не було оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Узгоджені суми грошових зобов`язань ні Підгаєцьке районне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС», ні Тернопільським обласним комунальним лісогосподарським підприємством "Тернопільоблагроліс", своєчасно не були сплачені та набули статусу податкового боргу.

З метою погашення заборгованості контролюючим органом було виставлено податкову вимогу №4756-13 від 26.10.2020, проте вжиті заходи не призвели до сплати податкового боргу платником податків. При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

У ст.16 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначені зобов`язання платників податків, один з яких зобов`язує, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п.255.12. ст. 255 ПК України Порядок подання декларації, строки сплати, відповідальність платників рентної плати та контроль за її справлянням визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу.

Базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю (п.257.1. ст.257. ПК України).

Згідно з п.257.2. ст.257. ПК України платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.

Платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію (п.257.3. ст.257. ПК України).

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо 4 кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (п.49.2. ст. 49 ПК України).

Згідно пп.49.18.1. п.49.18. ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що зокрема дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати за земельні ділянки, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 розділу XIII ПКУ (п. 288.7 ст. 288 ПКУ).

У відповідності до п. 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Згідно до п. 286.2 ст. 286 розділу XIII ПКУ платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 ПКУ, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст.287 розділу XIII ПКУ).

Відповідно до пп. 133.1.1. п.133.1 ст.133 ПК України, платниками податку на прибуток підприємств є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу (пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПК України).

Згідно із пп. 162.1.3 статті 162. ПК України платники податку на доходи фізичних осіб, також є податковий агент.

Як встановлено п. 164.6. ст. 164 ПК України під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Відповідно до пункту 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (перехідні положення) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до приписів статті 129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або 5 іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Тобто, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення податкового боргу повинен сплатити пеню у розмірі, який залежить від періоду прострочення.

Як видно з матеріалів справи, податкове зобов`язання по платежу земельний податок з юридичних осіб 264 864,28грн.; по платежу земельний податок з юридичних осіб 519,35грн.; по платежу рентна плата за спецвикористання лісових ресурсів 12 423,63 грн.; по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді зарплати 412 474,58 грн.; по платежу податок на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності - 62 346,51 грн.; по платежу військовий збір - 28 875,63грн.; по платежу адміністративні штрафи та інші санкції - 20 400,00грн. є узгодженими у порядку і на умовах, визначених ПК України.

Податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Оскільки податкове зобов`язання по платежах: земельний податок з юридичних осіб 264 864,28грн.; земельний податок з юридичних осіб 519,35грн.; рентна плата за спецвикористання лісових ресурсів 12 423,63 грн.; податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді зарплати 412 474,58 грн.; податок на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності - 62 346,51 грн.; військовий збір - 28 875,63грн.; адміністративні штрафи та інші санкції - 20 400,00грн. відповідачем не сплачено в установлений чинним законодавством строк, таке зобов`язання є податковим боргом.

Згідно із п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Так, п.95.1 ст.95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно із п.95.4 ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми податкових зобов`язань по платежу земельний податок з юридичних осіб 264 864,28грн.; по платежу земельний податок з юридичних осіб 519,35грн.; по платежу рентна плата за спецвикористання лісових ресурсів 12 423,63 грн.; по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді зарплати 412 474,58 грн.; по платежу податок на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності - 62 346,51 грн.; по платежу військовий збір - 28 875,63грн.; по платежу адміністративні штрафи та інші санкції - 20 400,00грн, що призвело до виникнення податкового боргу на загальну суму 801903,98 грн., а тому даний податковий борг підлягає до стягнення в судовому порядку, шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Щодо заперечень представника відповідача суд відзначає наступне.

Відповідач вважає, що процедура припинення Підгаєцького районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС» не завершена відсутній запис в Єдиному державному реєстрі запис про припинення юридичної особи, шляхом припинення. Ураховуючи, наведене належним відповідачем у справі є ПРКСЛП «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС».

Відтак, ключовим для вирішення спірних правовідносин є таке питання: 1) Який порядок правонаступництва щодо прав та обов?язків юридичної особи, яка припиняється, шляхом приєднання?

Розв?язуючи поставлене питання, суд, керується таким.

Загальні положення про юридичну особу, регламентовано Цивільним кодексом України

(далі ЦК України).

Відповідно до статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.

Частиною другою статті 81 ЦК України передбачено, що юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Статтею 82 ЦК України передбачено, що на юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

У цій справі ПРКСЛП «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС» () є юридичною особою, засновником якого виступає Тернопільська обласна рада (а.с. 15-18).

Відповідач, ТОКЛП «ТЕРНОПІЛЬОБЛАГРОЛІС» (), є юридичною особою, засновником якої виступає Тернопільська обласна рада (а.с. 11-14).

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частиною п?ятої статті 104 ЦК України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із статтею 107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну

відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно.

Якщо правонаступниками юридичної особи є декілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов`язків юридичної особи, що припинилася, неможливо, юридичні особи - правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилася. Учасники (засновники) припиненої юридичної особи, які відповідно до закону або установчих документів відповідали за її зобов`язаннями, відповідають за зобов`язаннями правонаступників, що виникли до моменту припинення юридичної особи, у такому самому обсязі, якщо більший обсяг відповідальності учасників (засновників) за зобов`язаннями правонаступників не встановлено законом або їх установчими документами.

Аналізовані норми статтею 104 та 107 ЦК України дозволяють дійти висновку про те, що законодавець не визначає моменту переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання.

Вказане питання стало предметом розгляду Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду (постанова від 14 вересня 2020 року у справі №296/443/16-ц).

Так, ОП КСЦ ВС сформувала наступний правовий висновок про застосування статей 104 та 107 ЦК України: «У статтях 104 і 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків.

Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. З урахуванням того, що згідно з наказом МОН України про припинення ДП шляхом реорганізації Університет є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків ДП та не пов`язується з державною реєстрацією припинення ДП, датою виникнення універсального правонаступництва Університету щодо ДП, який припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату видання наказу, з якої він є правонаступником ДП».

Цитований правовий підхід є релевантним станом на сьогодні ( постанови КЦС ВС від 23.05.2025 у справі № 552/1827/22).

Зважаючи на те, що згідно з рішенням Тернопільської обласної ради від 26.08.2022 №552 визначено, що ТОКЛП «ТЕРНОПІЛЬОБЛАГРОЛІС» є правонаступником усіх прав, обов?язків та зобов?язань, приєднаного ПРКСЛП «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС», то датою виникнення універсального правонаступництва відповідача щодо ПРКСЛП «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС», який припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату прийняття рішення 26 серпня 2022 року, з якої він вважається правонаступником ПРКСЛП «ПІДГАЙЦІАГРОЛІС».

При цьому, суд звертає увагу, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

Питання правомірності нарахування контролюючим органом податкових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову. Оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким визначено податкове зобов`язання, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.02.2018 у справі №826/18379/14, від 19.02.2019 у справі №807/495/17, від 03.02.2022 у справі №560/4343/19, від 14.02.2022 у справі №826/9711/17, що враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі, а заперечення представника відповідача не знайшли належного підтвердження.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках Тернопільського обласного комунального лісогосподарського підприємства "Тернопільоблагроліс" (4), що обслуговують такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить Тернопільському обласноому комунальному лісогосподарському підприємству "Тернопільоблагроліс", кошти у розмірі податкового боргу в сумі 801903 (вісімсот одна тисяча дев`ятсот три) гривні 98 (дев`яносто вісім) копійок, з них: по платежу земельний податок з юридичних осіб 264 864,28грн.; по платежу земельний податок з юридичних осіб 519,35грн.; по платежу рентна плата за спецвикористання лісових ресурсів 12 423,63 грн.; по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді зарплати 412 474,58 грн.; по платежу податок на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності - 62 346,51 грн.; по платежу військовий збір - 28 875,63грн.; по платежу адміністративні штрафи та інші санкції - 20 400,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

відповідач:

- Тернопільське обласне комунальне лісогосподарське підприємство "Тернопільоблагроліс" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Грушевського, 8,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46021 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44036764);

Головуючий суддя Мандзій О.П.