Справа № 620/6992/24
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
30 вересня 2025 року Чернігів Справа № 620/6992/24
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О. розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконання рішення суду у справі
доВійськової частини НОМЕР_1
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.07.2024, що набрало законної сили, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 :

здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 сум грошового забезпечення за період з 14.08.2020 по 20.05.2023 включно (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення) шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 сум виплаченої грошової допомоги на оздоровлення за 2021 2022 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 2022 роки, підйомної допомоги, виплаченої у 2020 році, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого 1 січня календарного року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

03.03.2025 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі. Заява мотивована тим, що незважаючи на те, що рішення суду набрало законної сили відповідач ухиляється від його виконання рішення.

Ухвалою суду 05.03.2025 заява прийнята до розгляду та надано боржникові строк для подання пояснень.

У встановлений судом строк надійшли пояснення відповідача, у яких останній вказує на те, що на виконання судового рішення військовою частиною розрахована сума, яка підлягає виплаті та подана основна заява-розрахунок від 01.03.2025 №374. В повному обсязі рішення буде виконано після надходження коштів на рахунок частини від забезпечувального фінансового органу.

Ухвалою суду від 24.03.2025 встановлено Військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту про виконання рішення суду від 09.07.2024 у справі №620/6992/24 60 днів з дня отримання даної ухвали.

На виконання ухвали суду від 24.03.2025 відповідач подав звіт, у якому зазначає, що перерахунок грошового забезпечення на виконання вимог рішення суду по справі № 620/6992/24 було проведено, втім в повному обсязі рішення буде виконано після надходження коштів на рахунок частини від забезпечувального фінансового органу.

Ухвалою суду від 26.05.2025 встановлено Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 09.07.2024 у справі №620/6992/24 90 днів з дня отримання даної ухвали.

16.06.2025 Військова частина подала звіт про виконання рішення суду, у якому вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 розрахована сума, яка підлягає виплаті, та подана основна заявка-розрахунок від 01.03.2025 №374. Також в травні 2025 направлена основна заявка-розрахунок від 01.05.2025 №764. Заявки на кошти направляються щомісяця. Необхідні кошти були виділені вищим органом, у зв`язку із чим 30.05.2025 позивачу було виплачено суму в розмірі 128 612,61 грн на його рахунок, що підтверджується Платіжною інструкцією №3844 від 30.05.2025. Таким чином, станом на день подачі звіту військова частина НОМЕР_1 виконала рішення суду від 09.07.2024 в повному обсязі.

ОСОБА_1 направив додаткові пояснення, у яких останній не погоджується з виконанням рішення суду в повному обсязі, оскільки Військовою частиною НОМЕР_1 декілька разів змінювались довідки (за однією датою та номером) для нарахування. Згідно із заявкою вбачається сума, що не відповідає доплаті розміру грошового забезпечення майору ОСОБА_1 по справі 620/6992/24 за період з 14.08.2020 по 20.05.2023 від 25.10.2024 №850/1, де зазначено суму в 290246,67 грн (без компенсації військового збору за час перебування в ООС, без застосування вимог Закону України), а в заявках 130572 грн (до виплати 128612,61 грн з відрахуванням військово збору, подані тільки двічі з липня 2024 року по червень 2025 року) та виплачено 128612,61 грн, що є неповним виконанням рішення суду.

Від військової частини НОМЕР_1 надійшли додаткові письмові пояснення, у яких зазначено, що 27.05.2025 військовою частиною НОМЕР_1 здійснено перерахунок сум, які підлягають до виплати позивачу за рішенням суду. Так, була підготовлена нова довідка-розрахунок №309/1 від 27.05.2025. З урахуванням раніше виплачених сум подана основна заявка-розрахунок від 01.07.2025 №1108 на виплату в розмірі 159 676 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про встановлення судового контролю, оцінивши поданий боржником звіт, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно із частиною першою статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з частинами 1-5 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

У рішенні від 27 листопада 2008 року у справі № 1-37/2008 Конституційний Суд України вказав, що Закон про Державний бюджет України як правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобов`язання держави перед громадянами і територіальними громадами. Саме у виконанні цих зобов`язань утверджується сутність держави як соціальної і правової.

Відповідно до статей 1, 3 Конституції України та принципів бюджетної системи (стаття 7 Кодексу) держава не може довільно відмовлятися від взятих на себе фінансових зобов`язань, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами, а повинна діяти ефективно і відповідально в межах чинного бюджетного законодавства (абзаци 2, 3 підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини рішення 27 листопада 2008 року у справі №1-37/2008).

Основною обставиною, що ускладнює виконання судового рішення, на яку посилається представник відповідача, є відсутність коштів.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України та Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.12.2016 №774, відповідальними за виконання судових рішень (виконавчих документів) є: у Збройних Силах військова частина: щодо судових рішень та виконавчих документів про стягнення грошових коштів фінансова (фінансово-економічна) служба.

Наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 № 280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» затверджені Правила організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, які, зокрема, визначають механізм фінансового забезпечення військових частин.

Відповідно до пункту 1.3 вказаних Правил розпорядниками бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України є: Міністр оборони України головний розпорядник; командувачі (начальники) видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, інших органів військового управління (крім військових комісаріатів (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки)), Голова Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, які включені до мережі головного розпорядника коштів, - розпорядники коштів нижчого рівня (другого рівня); командири військових частин, які включені до мережі головного розпорядника коштів або розпорядника коштів другого рівня, - розпорядники коштів нижчого рівня (третього рівня).

Розпорядники коштів третього рівня реалізують свої функції через фінансові органи військових частин.

Відповідно до пункту 2.23 Правил військова частина має право здійснювати видатки виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисами і планами асигнувань загального фонду бюджету, планами спеціального фонду за наявності витягів із річного розпису асигнувань державного бюджету, помісячного розпису асигнувань загального фонду державного бюджету, помісячного розпису спеціального фонду державного бюджету, а також у передбачених випадках згідно з річним розписом витрат спеціального фонду державного бюджету з розподілом за видами надходжень, доведених органом Державної казначейської служби України, що підтверджує відповідність цих документів даним казначейського обліку.

Пунктом 2.32 Правил передбачено, що з метою своєчасного та повного отримання коштів відповідно до затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету та плану спеціального фонду протягом поточного місяця військова частина здійснює аналіз стану виконання кошторису, уточнює потребу в коштах на наступний місяць і до 20 числа кожного місяця подає заявки (крім потреби в коштах на виплату грошового забезпечення та підйомної допомоги).

Фінансове забезпечення військової частини здійснюється відповідно до затверджених в установленому порядку кошторисів за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету України (пункт 3 Правил).

Судом, при розгляді заяви встановлено, що військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, тоді як розпорядником бюджетних асигнувань вищого рівня є Міністерство оборони України.

Таким чином, для отримання видатків на виплату позивачеві коштів відповідно до рішення суду по справі № 620/6992/24, фінансова служба відповідача має подати розпоряднику коштів відповідну заявку на уточнення в потребі на відповідний місяць.

Із наведеного вбачається, що в силу незалежних від відповідача обставин, він позбавлений можливості виконати рішення суду у справі № 620/6992/24 добровільно відразу після набрання ним законної сили.

Так, відповідно до наданих суду доказів, військовою частиною НОМЕР_1 після набрання законної сили рішенням суду, вживались заходи щодо добровільного виконання рішення суду та на час розгляду поданого звіту було виплачено позивачеві суму в розмірі 128 612,61 грн на його рахунок, що підтверджується платіжною інструкцією №3844 від 30.05.2025 і не заперечується позивачем.

Водночас, додатковими поясненнями відповідач також повідомив про те, що 27.05.2025 військовою частиною НОМЕР_1 здійснено перерахунок сум, які підлягають до виплати позивачу за рішенням суду та підготовлена нова довідка-розрахунок №309/1 від 27.05.2025. З урахуванням раніше виплачених сум подана основна заявка-розрахунок від 01.07.2025 №1108 на виплату в розмірі 159 676 грн.

Беручи до уваги те, що виплата коштів залежить від їх надходження від розпорядника бюджетних коштів вищого рівня, суд, враховуючи обставини справи та вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе прийняти поданий відповідачем звіт, оскільки відповідне фінансове забезпечення не залежить від Військової частини НОМЕР_1 особисто та, з огляду на неповне його виконання, встановити новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 Кодексу.

Керуючись статтями 14, 241, 248, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі №620/6992/24.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 09.07.2024 у справі №620/6992/24 60 днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений - 30.09.2025.

Суддя Ю.О. Скалозуб