Справа № 580/941/25
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 жовтня 2025 року Справа № 580/941/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву представника позивача адвоката Яроміч Ольги Володимирівни про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 580/941/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала справа № 580/941/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

15.09.2025 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача адвоката Яроміч О. В. про встановлення судового контролю (в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 р. у справі № 580/941/25 в частині неврахування висновків суду при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 18.12.2024 щодо оформлення йому довідки про відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 р. у справі № 580/941/25 та повторному розгляді питання щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.12.2024 щодо оформлення йому довідки про відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період протягом 30 днів повідомити суд про вжиті заходи на виконання окремої ухвали.

В обгрунтування заяви представник зазначила, що на виконання рішення суду у справі № 580/941/25 Комісія з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період повторно прийняла рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлене листом від 05.06.2025 № 4/677. Відмову в надані відстрочки мотивована тим, що не підтверджено потребу в матеріальній допомозі батьку ОСОБА_2 , що суперечить мотивувальній частині рішення суду. Тому вважає, що у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими ст. 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

23.09.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 подав до суду клопотання, в якому повідомив, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі № 580/941/25 комісією з розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 виконано у добровільному порядку 23.05.2025.

Ухвалою від 16.09.2025 суд призначив подану представником позивача заяву до розгляду у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву представника позивача про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, суд встановив таке.

Рішенням від 15.04.2025 у справі № 580/941/25 суд зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у межах, спосіб і строки, визначені законом, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2024 щодо оформлення йому довідки про відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією та за наслідками її розгляду прийняти відповідне обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду в цьому рішенні.

Рішення суду від 15.04.2025 у справі № 580/941/25 набрало законної сили 16.05.2025.

04.08.2025 суд видав виконавчий лист № 580/941/25.

Відповідно до протоколу № 18 комісія з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 23.05.2025 на виконання рішення суду від 15.04.2025 у справі № 580/941/25 повторно розглянула документи ОСОБА_1 та вирішила відмовити у наданні відстрочки ОСОБА_1 , так як не доведено існування обставин в потребі та необхідність в отриманні матеріальної допомоги батьком ОСОБА_2 . Таке рішення обгрунтовано тим, що відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов.

Листом від 05.06.2025 № 4/677 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив представника позивача, що Комісією було повторно розглянуто заяву та підтверджуючі документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 . За результатами розгляду комісією було ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 . Причини відмови: не підтверджено потребу в матеріальній допомозі батька.

Представник позивача вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, повторно відмовляючи в наданні відстрочки ОСОБА_1 , посилаючись на не підтвердження потреби в матеріальній допомозі батьку. Тому стверджує, що є підстави застосувати судовий контроль за виконанням рішення суду.

Надаючи оцінку поданій представником позивача в порядку статті 383 КАС України заяві, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З вищевикладеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання всіма учасниками справи.

При цьому, суд зазначає, що судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

Підсумовуючи викладене, відповідач повинен вжити невідкладні заходи щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

У поданій заяві представник позивач зазначила про не виконання рішення суду від 15.04.2025, оскільки Комісія, повторно розглянувши документи позивача про надання відстрочки від призову, відмовила останньому в надані відстрочки з тих же підстав.

Суд зауважує, що у мотивувальній частині судового рішення від 15.04.2025 зазначено таке: «...позивач надав відповідачам, зокрема, докази родинних стосунків із батьком, ІНФОРМАЦІЯ_6 , довідку МСЕК про його інвалідність ІІ групи (нагляд та лікування в невролога, кардіолога, сім. лік. СКЛ), довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.12.2024 № 7893/22-09 (батько позивача та позивач зареєстровані за однією адресою), також у Реєстрі територіальної громади згідно з витягами від 20.12.2024 та від 26.09.2024 (а. с. 11, 12) їх місце реєстрації однакові, копію свідоцтва про розірвання шлюбу між батьком позивача та гр. ОСОБА_3 .

Зазначене посилання на врахування ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України суд вважає загальним та таким, що не вказує на вид документа, який відсутній серед поданого позивачем пакету документів. Не було встановлено інших осіб, які допустимо могли здійснювати догляд за батьком замість позивача.

Водночас загальний перелік документів відповідає вказаним вище вимогам Порядку. Отже, подані позивачем документи для отримання відстрочки розглянуті неналежно. Відмовляючи у наданні відстрочки, відповідачі мали вказати вид документа, якого не було надано та який є обов`язковим згідно з Порядком № 560. Тому протокольне рішення не відповідає принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідач 2 допустив порушення щодо належного розгляду документів позивача, а відповідач 1 не виконав покладених ч. 7 ст. 23 Закону № 3543-XII обов`язків.».

Як встановив суд, Комісія з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 на виконання рішення суду від 15.04.2025 у справі № 580/941/25 повторно розглянула документи ОСОБА_1 та прийняла рішення, оформлене протоколом від 23.05.2025 № 18, про відмову у наданні відстрочки ОСОБА_1 . Така відмова мотивована тим, що позивач не довів існування обставин в потребі та необхідність в отриманні матеріальної допомоги батьком ОСОБА_2 .

Суд зауважує, що документи, що підтверджують потребу непрацездатних батьків у матеріальній допомозі, включають, зокрема, медичні довідки про інвалідність або стан здоров`я, які підтверджують непрацездатність; документи, які б свідчили про витрати на лікування чи потребу у лікуванні; документи про доходи батька та їх недостатність для забезпечення потреб (виписки з банківських рахунків, рахунки за комунальні послуги, довідка про розмір пенсії, соціальних виплат, докази відсутності інших доходів, тощо), а також будь-які інші документи, які підтверджують нездатність батька самостійно себе утримувати.

Суд звертає увагу, що позивач, звертаючись в особі свого представника із заявою в порядку судового контролю, не надав суду належні та допустимі докази подання Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідних документів на підтвердження обставин в потребі та необхідність в отриманні матеріальної допомоги його батьком.

Тобто, суд вважає, що позивач не довів Комісії потребу та необхідність в отриманні матеріальної допомоги його батьком.

При цьому, у разі незгоди з рішенням за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.12.2024 про надання відстрочки від призову, оформленим протоколом Комісії від 23.05.2025 № 18, позивач має право оскаржити таке рішення в окремому позовному провадженні, а не шляхом звернення із заявою в порядку статті 383 КАС України, оскільки рішення суду у справі № 580/941/25, яким зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі Комісії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2024 та за наслідками її розгляду прийняти відповідне обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду в цьому рішенні, виконано та розглянуто заяву з викладенням підстав відмови у наданні відстрочки.

Визнання в порядку статті 383 КАС України протиправним рішення Комісії, оформлене протоколом від 23.05.2025 № 18, не сприятиме відновленню порушених, на думку позивача, прав, які підлягають захисту шляхом звернення до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За таких обставин заява представника позивача адвоката Яроміч О. В. про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 580/941/25 не підлягає задоволенню.

З огляду на те, що у спірних відносинах мають місце дії, вчинені відповідачем у зв`язку з виникненням нових правовідносин з позивачем, а не дії, пов`язані з виконанням відповідачем резолютивної частини рішення суду у цій справі, суд дійшов висновку, що заяву позивача належить залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Яроміч Ольги Володимирівни про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 580/941/25 залишити без задоволення.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Алла РУДЕНКО