Справа № 440/6131/25
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/6131/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрової Л.М.

за участю:

секретаря судового засідання Махінової В.А.

представника відповідача Прокопчука О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Неомінерали" до Головного управління ДПС в Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Неомінерали" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Полтавській області, у якій просить:

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №4 від 02.04.2025 року, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по декларації за 2024 рік в розмірі 2 395 779,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №4 від 02.04.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток підприємств» в загальному розмірі 2 369 415,00 грн. (1 895 532,00 грн. за податковим зобов`язанням та 473 883,00 грн. за штрафними санкціями).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №4 від 02.04.2025 року, яким зменшено суму від`ємного значення суми ПДВ по декларації за серпень 2024 року в розмірі 2 748 803,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №4 від 02.04.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» в загальному розмірі 7 748 825,08 грн. (6 553 326,70 грн. за податковим зобов`язанням та 1 195 498,38 грн. за штрафними санкціями).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №4 від 02.04.2025 року, яким застосовано штраф за неподання податкових декларації з податку на нерухоме майно в розмірі 1360,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №4 від 02.04.2025 року, яким застосовано штраф за неподання звітів за формою 20-ОПП в розмірі 30600,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №4 від 02.04.2025 року, яким застосовано штраф за незабезпечення зберігання первинних документів та ненадання їх до перевірки в розмірі 1020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» не погоджується з законністю висновків Відповідача, викладеними в акті позапланової виїзної документальної перевірки від 11.03.2025 року №3190/16-31-07-04-02/32707900 та звертається з адміністративним позовом до Полтавського окружного адміністративного суду, оскільки висновки акту не відповідають фактичним обставинам та не ґрунтуються на повному, об`єктивному, неупередженому дослідженні бухгалтерського обліку та наданих для перевірки документів, що є порушенням норм діючого законодавства України. Відповідач за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача дійшов помилкових висновків про порушення останнім вимог Податкового кодексу України, що й стало підставою винесення спірних податкових повідомлень-рішень - №4 від 02.04.2025 року, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по декларації за 2024 рік в розмірі 2 395 779,00 грн. - №4 від 02.04.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток підприємств» в загальному розмірі 2 369 415,00 грн. (1 895 532,00 грн. за податковим зобов`язанням та 473 883,00 грн. за штрафними санкціями). - №4 від 02.04.2025 року, яким зменшено суму від`ємного значення суми ПДВ по декларації за серпень 2024 року в розмірі 2 748 803,00 грн.; - №4 від 02.04.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» в загальному розмірі 7 748 825,08 грн. (6 553 326,70 грн. за податковим зобов`язанням та 1 195 498,38 грн. за штрафними санкціями). - №4 від 02.04.2025 року, яким застосовано штраф за неподання податкових декларації з податку на нерухоме майно в розмірі 1360,00 грн. - №4 від 02.04.2025 року, яким застосовано штраф за неподання звітів за формою 20-ОПП в розмірі 30600,00 грн. - №4 від 02.04.2025 року, яким застосовано штраф за незабезпечення зберігання первинних документів та ненадання їх до перевірки в розмірі 1020,00 грн. Враховуючи викладене, висновки акта перевірки, що стали підставою для винесення контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, на думку позивача, є безпідставними, а податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Представником ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Від Головного управління ДПС у Полтавській області надійшов відзив на адміністративний позов та додаткові пояснення, в яких відповідач пред`явлений позов не визнав та просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні пред`явлений позов не визнав та, посилаючись на викладені у відзиві на позовну заяву та у додаткових поясненнях доводи, просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» (податковий номер 32707900) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2018 по останній день проведення перевірки, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2018 по останній день проведення перевірки.

За підсумками перевірки було встановлено порушення: - п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями, далі ПК України), п. 5 НП(С)БО 11 «Зобов`язання», п. 15 НП(С)БО 15 «Дохід», П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції», п. 7 П(С)БО 10, в результаті чого занижений податок на прибуток підприємств, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну 1 895 532 грн., у тому числі за 2024 рік в сумі 1 895 532 грн та завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування на загальну суму - 2 395 779 грн, в т.ч. за 2024 рік на суму 2 395 779грн; - п.184.7 статті 184 ПК України внаслідок чого завищено суму ПДВ що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21) у розмірі на загальну суму 2 748 803 грн., у т.ч. за серпень 2024 року у сумі 2 748 803 грн; - пп.266.1.1 п.266.1, пп.266.2.1 п.266.2, пп.266.3.1, пп.266.3.2 п.266.3, пп.266.5.1 п.266.5, пп.266.6.1 п.266, пп.266.7.5 п.266.7 ст.266 ПК України, а саме занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 6 553 326,72 грн., в т.ч. за 2018 351 686,5 грн, за 2019 3 941 94,9 грн, за 2020 446 149,7 грн, за 2021 566 779,2 грн, за 2022 1 204 554,0 грн, за 2023 1 241 617,2 грн, за 2024 1 315 743,6 грн, за 2025 1 032 601,6 грн. - пп.266.6.1 п.266.6, пп.266.7.5 п.266.7, пп.266.8.1 п.266.8 ст.266 ПК України, а саме не подання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020-2025 роки; - п.63.3 ст.63 ПК України, п.8.1, 8.2, п.8.4 ст.8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 із змінами та доповненнями, а саме невнесення інших змін до своїх облікових даних (не подано повідомлення за формою 20-ОПП про 30 об`єктів оподаткування і об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням).

Вказані порушення знайшли своє відображення в Акті перевірки від 11.03.2025 № 3190/16-31-07- 04-02/32707900.

На підставі висновків акту перевірки, ГУ ДПС у Полтавській області 02.04.2025 винесено податкові повідомлення-рішення від 02.04.2025 № 4, № 4, № 4, №4, № 4, № 4, № 4, що є предметом розгляду в даній адміністративній справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Стосовно податку на прибуток (зменшення суми від`ємного значення та донарахування податку на прибуток) податкові повідомлення-рішення від 02.04.2025 № 4 № 4.

Перевіркою встановлено: згідно даних облікових регістрів бухгалтерського обліку по рахунках 6811 «Розрахунки по авансам отриманим (в національній валюті)», станом на початок перевіряємого періоду обліковується кредиторська заборгованість, яка залишається непогашеною на кінець перевіряємого періоду на загальну суму 2 600 000 грн. по ТОВ Вагонзавод Торговий дім (податковий номер 34749544) відповідно договору ДГ-1/30/03 (від 29.03.2010), сума заборгованості 2 600 000,00 грн.

Постановою Господарського суду Луганської області постановою від 03.10.2023 по справі № 913/338/21 ТОВ Вагонзавод Торговий дім (податковий номер 34749544) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Згідно даної постанови судом визнано, що строк виконання всіх грошових зобов`язань ТОВ «Торговий Дім Вагонзавод» (вул.Стаханова, буд.7-А, м.Кадіївка Луганської області, 04013, ідентифікаційний код 34749544) вважати таким, що настав 19.10.2021. Також в даній постанові наведено виключний перелік кредиторів, що звернулися до боржника з грошовими вимогами. Серед даного переліку ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» відсутні.

Позивачем не надано доказів пред`явлення контрагенту грошових вимог пов`язаних з виконанням договору ДГ-1/30/03 від 29.03.2010 на суму заборгованості 2 600 000грн.

В розумінні пп. 14.1.11 п. 14.1. ст. 14 ПК України безнадійна заборгованість заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно зі ст. 256 - 258 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Але для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або триваліша порівняно із загальною позовною давністю. Тому при списанні боргів важливо правильно визначити тривалість позовної давності.

Позовна давність відповідно до ст. 259 ЦК України може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Але позовна давність не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Це означає, що за домовленістю з кредитором, через укладання договору в письмовій формі, підприємство має шанси відстрочити термін списання заборгованості (забігаючи наперед, «відкриємо карти»: списання боргу боржником це визнання доходу в його обліку). У постанові пленуму ВГСУ від 29.05.2013 р. №10 також зазначено, що умова про збільшення позовної давності може міститися в листах, телеграмах, телефонограмах та інших документах, якими сторони обмінювалися і які повинні однозначно свідчити про досягнення згоди сторін щодо збільшення позовної давності.

Початок перебігу позовної давності встановлено ст. 261 ЦК України. Зокрема, згідно з ч. 5 ст. 261 ЦКУ, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається після закінчення строку виконання. Отже, позовну давність належить відлічувати від зазначених у договорі умов. Якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо у договорі строк виконання зобов`язань не встановлено, враховуючи норми ч. 2 ст. 530 ЦК України, позовна давність відлічується з 8-го дня після надіслання кредитором вимоги про виконання зобов`язання.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський обліку та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) зобов`язання заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

У бухгалтерському обліку інформацію про доходи від списання кредиторської заборгованості, що виникла в ході операційного циклу, після закінчення позовної давності відображають на субрахунку 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості».

У відповідності до п. 5 НП(С)БО 11, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Пунктом 15 НП(С)БО 15 «Дохід» визначено, що доходом визнається сума зобов`язання, яка не підлягає погашенню.

Згідно вимог Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 30.11.199 № 291, зареєстрована у Міністерстві юстиції України, на рахунку 71 "Інший операційний дохід" ведеться узагальнення інформації про інші доходи від операційної діяльності підприємства у звітному періоді, крім доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг). До інших операційних доходів відносяться: в т.ч. доходи від списання кредиторської заборгованості, щодо якої минув строк позовної давності.

Національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, яким визначаються принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності підприємствами. (п. 3 НП(С)БО 1"Загальні вимоги до фінансової звітності")

Метою складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства (п. 4 НП(С)БО 1).

НП(С)БО 25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 № 39, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.03.2000 за № 161/4382, установлено зміст і форму Фінансової звітності малого підприємства в складі Балансу (форма N 1-м) і Звіту про фінансові результати (форма N 2-м). Пунктом 5.2 НП(С)БО 25 визначено, що по коду рядка 2120 Звіту за формою 2-м, відображається сума інших операційних доходів.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» порушено вимоги п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 5 НП(С)БО 11 «Зобов`язання», п. 15 НП(С)БО 15 «Дохід», внаслідок чого занижено показник по рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на загальну суму 2 600 000 грн., у т.ч. по періодах: за 2024 рік 2 600 000 грн за рахунок не включення до даного рядку заборгованості за якою минув строк позовної давності. Доказів продовження строку позовної давності чи заявлення даної заборгованості до стягнення Позивачем не надано як до перевірки так і до матеріалів справи.

Щодо доводів Позивача, що по заборгованості, яка виникла відповідно договору ДГ-1/30/03 від 29.03.2010 строк заборгованості сплинув 2013 році, а перевіркою охоплено період з 01.01.2018 по 12.03.2025, що є поза межами строків визначених ст. 102 ПК України необхідно зазначити наступне.

Провадження стосовно банкрутства ТОВ «Торговий Дім Вагонзавод» (код 34749544) порушено 19.07.2021 (ухвала Господарського суду Луганської області від 19.07.2021 по справі № 903/338/21). Постановою Господарського суду Луганської області від 03.10.2023 по справі № 903/338/21 контрагента визнано банкрутом та всі його кредиторські вимоги набули статусу простроченої заборгованості, а тому в силу вимог пп. 14.1.11 п. 14.1. ст. 14 ПК України статусу безнадійної заборгованості (з огляду на сплив строку позовної давності та не заявлення їх до стягненння).

Тобто, вказану заборгованість Позивач мав відобразити у складі доходів починаючи з дати визнання контрагента банкрутом, з огляду на що сума простроченої кредиторської заборгованості, яка є непогашеною на кінець перевіряємого періоду 2024 складає 2 600 000грн та підлягала включенню до складу доходу декларації з податку на прибуток за 2024 рік.

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» володіло такими корпоративними правами: - 46,30 % статутного капіталу ТОВ ВКО "КИСЕНЬ" (податковий номер 21045691); - 100% ТОВ "ФК "ВОРСКЛА" (податковий номер 21043232); - 90,90 % ТОВ "ВОРСКЛА СТАЛЬ" (податковий номер 33285226).

На підставі визначень «дочірнього підприємства» та «контролю», що наведені в НП(с)БО 19 «Об`єднання підприємств», а також норм законодавства України, що встановлюють права учасників товариств з обмеженою відповідальністю, ТОВ ВКО "КИСЕНЬ", ТОВ "ФК "ВОРСКЛА", ТОВ "ВОРСКЛА СТАЛЬ" є дочірніми підприємствами ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ».

Відповідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 12 "Фінансові інвестиції":

Суттєвий вплив - повноваження брати участь у прийнятті рішень з фінансової, господарської та комерційної політики об`єкта інвестування без здійснення контролю цієї політики. Свідченням суттєвого впливу, зокрема, можуть бути:

1) володіння двадцятьма або більше відсотками акцій (статутного капіталу) підприємства;

2) представництво в раді директорів або аналогічному керівному органі підприємства;

3) участь у прийнятті рішень;

4) взаємообмін управлінським персоналом;

5) забезпечення підприємства необхідною техніко-економічною інформацією.

п.11 Фінансові інвестиції в асоційовані і дочірні підприємства та в спільну діяльність зі створенням юридичної особи (спільного підприємства) на дату балансу відображаються за вартістю, що визначена за методом участі в капіталі, крім випадків, наведених у пунктах 17 і 22 Положення (стандарту) 12.

п.12 Фінансові інвестиції, що обліковуються за методом участі в капіталі, на дату балансу відображаються за вартістю, що визначається з урахуванням зміни загальної величини власного капіталу об`єкта інвестування, крім тих, що є результатом операцій між інвестором і об`єктом інвестування.

Балансова вартість фінансових інвестицій збільшується (зменшується) на суму, що є часткою інвестора в чистому прибутку (збитку) об`єкта інвестування за звітний період, із включенням цієї суми до складу доходу (втрат) від участі в капіталі. Одночасно балансова вартість фінансових інвестицій зменшується на суму визнаних дивідендів від об`єкта інвестування.

Балансова вартість фінансових інвестицій збільшується (зменшується) на частку інвестора в сумі зміни загальної величини власного капіталу об`єкта інвестування за звітний період (крім змін за рахунок чистого прибутку (збитку) із включенням (виключенням) цієї суми до іншого додаткового капіталу інвестора або до додаткового вкладеного капіталу (якщо зміна величини власного капіталу об`єкта інвестування виникла внаслідок розміщення (викупу) акцій (часток), що привело до виникнення (зменшення) емісійного доходу об`єкта інвестування). Якщо сума зменшення частки капіталу інвестора в сумі зміни загальної величини власного капіталу об`єкта інвестування (крім змін за рахунок чистого збитку) більше іншого додаткового капіталу або додаткового вкладеного капіталу інвестора (якщо зменшення величини власного капіталу об`єкта інвестування виникло внаслідок викупу акцій (часток), що призвело до зменшення емісійного доходу об`єкта інвестування), то на таку різницю зменшується (збільшується) нерозподілений прибуток (непокритий збиток).

Балансова вартість інвестицій в асоційоване підприємство зменшується на суму зменшення корисності інвестиції та зменшується (збільшується) на суму амортизації різниці між собівартістю фінансової інвестиції в асоційоване підприємство і часткою інвестора в балансовій вартості придбаних ідентифікованих активів і зобов`язань на дату придбання. Амортизація суми такої різниці здійснюється у порядку, визначеному Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 19 "Об`єднання підприємств".

Зменшення балансової вартості фінансових інвестицій відображається в бухгалтерському обліку тільки на суму, що не призводить до від`ємного значення вартості фінансових інвестицій. Фінансові інвестиції, що внаслідок зменшення їх балансової вартості досягають нульової вартості, відображаються в бухгалтерському обліку у складі фінансових інвестицій за нульовою вартістю.

Відповідно до облікової політики ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» та вимог П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції», фінансову інвестицію в дочірнє підприємство на кожну дату балансу Товариство повинно відображати за вартістю, що визначена за методом участі в капіталі. Метод участі в капіталі передбачає, що балансова вартість фінансової інвестиції збільшується (зменшується) на суму, що є часткою інвестора в чистому прибутку (збитку) об`єкта інвестування за звітний період, із включенням цієї суми до складу доходу (втрат) від участі в капіталі; одночасно, балансова вартість фінансової інвестиції зменшується на суму визнаних дивідендів від об`єкта інвестування.

Балансова вартість фінансових інвестицій збільшується (зменшується) на частку інвестора в сумі зміни загальної величини власного капіталу об`єкта інвестування за звітний період (крім змін за рахунок чистого прибутку (збитку) із включенням (виключенням) цієї суми до іншого додаткового капіталу інвестора або до додаткового вкладеного капіталу (якщо зміна величини власного капіталу об`єкта інвестування виникла внаслідок розміщення (викупу) акцій (часток), що привело до виникнення (зменшення) емісійного доходу об`єкта інвестування). Якщо сума зменшення частки капіталу інвестора в сумі зміни загальної величини власного капіталу об`єкта інвестування (крім змін за рахунок чистого збитку) більше іншого додаткового капіталу або додаткового вкладеного капіталу інвестора (якщо зменшення величини власного капіталу об`єкта інвестування виникло внаслідок викупу акцій (часток), що призвело до зменшення емісійного доходу об`єкта інвестування), то на таку різницю зменшується (збільшується) нерозподілений прибуток (непокритий збиток).

Результати фінансової діяльності дочірніх підприємств детально наведено на стор. 9 акту перевірки.

Зазначені операції відображаються наступними проведеннями Дт 14, 35 Кт 71

Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2018 по 04.03.2025 встановлено заниження показника на загальну суму 12 749 610 грн, у т.ч. за 2023 рік 2 423 100 грн. 2024 рік 10 326 510 грн.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Порядок розрахунку об`єкта оподаткування з податку на прибуток викладено в ст. 134 ПК України, згідно якої оподатковується прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» порушено вимоги п. 134.1 ст. 134 ПК України, НП(С)БО 12 «Фінансові інвестиції», внаслідок чого занижено показник по рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на загальну суму 12 749 610 грн., у т.ч. за 2023 рік 2 423 100 грн. 2024 рік 10 326 510 грн.

Стосовно доводів Позивача про неврахування під час перевірки розміру збитків отриманих вищенаведеними дочірніми підприємствами у період 2020-2022 роках необхідно зазначити наступне.

Позивач у період 2020-2022 роки не відображав збитки дочірніх підприємств у за підсумками року у власній фінансовій звітності та декларації з податку на прибуток, а тому дані збитки не вплинули на визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток 2020-2022 років.

Як зазначено вище відповідно до вимог П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції», якщо сума зменшення частки капіталу інвестора в сумі зміни загальної величини власного капіталу об`єкта інвестування (крім змін за рахунок чистого збитку) більше іншого додаткового капіталу або додаткового вкладеного капіталу інвестора (якщо зменшення величини власного капіталу об`єкта інвестування виникло внаслідок викупу акцій (часток), що призвело до зменшення емісійного доходу об`єкта інвестування), то на таку різницю зменшується (збільшується) нерозподілений прибуток (непокритий збиток).

Водночас у період 2023-2024 роки Позивач відмовився від застосування амортизації різниць з огляду на що повинен був відображати отриманий дохід від дочірніх підприємств у звітних періодах.

В ході проведення перевірки було виявлено дебіторську заборгованість за зобов`язаннями.

ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» безпідставно включено безнадійну дебіторську заборгованості до складу витрат на суму 1 626 270 грн., по взаємовідносинам з наступними контрагентами:

- ТОВ НВП «Антиізотоп» (договір ДГ-1/2 від 01.07.08), заборгованість станом на дату балансу складає 125 000 грн.

- ВДК Шевченківського р-ну м. Києва (Сч. вход. 26/10-2724 від 29.06.10)), заборгованість станом на дату балансу складає 654 750 грн;

- ТОВ «Великий Луг-Дар» (Договор ДГ-1/5 від 08.08.08)), заборгованість станом на дату балансу складає 825 020,28 грн;

- Динаміка Плюс ЦЕРТ ТОВ (Договір ДГ-50/1/08 від 03.09.08), заборгованість станом на дату балансу складає 21 500 грн.

Суд звертає увагу, що жодних спростувань даного порушення Позивачем у позовній заяві не наведено, доказів не надано, хоча згідно позовних вимог Позивач просить скасувати спірне податкове повідомлення-рішення у повному обсязі.

По факту здійснених операцій на ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» було надано запит №27.02.2025 про надання пояснень та копії підтверджуючих документів для проведення перевірки.

Надано відповідь листом №3 від 28.02.2025, без пояснень та копій підтверджувальних документів щодо списання безнадійної дебіторської заборгованості, про що складено відповідний акт про ненадання документів (копій) в ході проведення перевірки № 172 /16-31-07-04-02/32707900 від 04.03.2025.

Вищевказані витрати віднесено підприємством в Дт бухгалтерського рахунку 944 «Сумнівні та безнадійні борги» з Кт 3772 «Розрахунки з іншими дебіторами» та включено до складу витрат ( Рядок 2180 "Інші операційні витрати").

Безнадійна дебіторська заборгованість - це поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позовної давності (п. 4 П(С)БО 10).

Дебіторська заборгованість ділиться на: довгострокову - не виникає в ході нормального операційного циклу і буде погашена після 12 місяців з дати балансу. Її обліковують на відповідному рахунку 18 «Довгострокова дебіторська заборгованість та інші необоротні активи» (наприклад, довгострокову заборгованість покупців за відвантажені товари обліковують на субрахунку 183 «Інша дебіторська заборгованість»); поточну - виникає в ході нормального операційного циклу або буде погашена протягом 12 місяців з дати балансу. Також до складу такої заборгованості переводять ту частину довгострокової заборгованості, яка підлягає погашенню протягом 12 місяців з дати балансу. Таке переведення здійснюють на дату, коли довгострокова заборгованість стала поточною (п. 12 П(С)БО 10).

Упевненість в неповерненні боргу може ґрунтуватися на фактах, які свідчать, що борг не буде погашено, наприклад, з таких причин: ліквідація боржника (в тому числі через банкрутство); прощення боргу (ст. 605 Цивільного кодексу); відхилення судом позову про стягнення заборгованості з боржника тощо.

Щодо закінчення терміну позовної давності. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (статті 256 та 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність строком один рік (наприклад, у зв`язку з недоліками проданого товару). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися більш тривала позовна давність порівняно із загальною.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа дізналася (або могла довідатися) про порушення свого права або про особу, яка його порушила. А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається із закінченням строку виконання.

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначено (або визначено моментом пред`явлення вимоги), перебіг позовної давності починається з дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання (пункти 1 та 5 ст. 261 Цивільного кодексу).

Якщо строк (період) виконання боржником зобов`язання не встановлено (або визначено моментом пред`явлення вимоги), кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги (якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства) (частина друга ст. 530 ЦК України).

Таким чином, позовна давність відраховується: з наступного дня після закінчення терміну виконання зобов`язань - якщо строк виконання зобов`язання визначено договором; з восьмого дня після дня пред`явлення вимоги - якщо цей термін не визначено.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (ст. 264 ЦК України).

Бездіяльність боржника (наприклад, неоскарження безспірного списання коштів, якщо таку можливість допускає закон або договір) не свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову, предметом якого є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається знову, і час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Якщо безнадійну дебіторську заборгованість виявляють за результатами інвентаризації, то в акті інвентаризації зазначають суми безнадійних боргів і заборгованостей, за якими минув термін позовної давності. До акта інвентаризації розрахунків додають довідку про таку заборгованість. У довідці зазначають найменування та місцезнаходження дебіторів, суми, причини, дати і підстави виникнення заборгованості. Висновки інвентаризаційної комісії відображаються у протоколі, який затверджує керівник підприємства (п. 7.5 розділу ІІІ, п. 2 розділу IV Положення № 879).

Якщо заборгованість списують не за результатами інвентаризації, потрібно оформити наказ (розпорядження) керівника підприємства на її списання.

Відповідно до п. 11 П(С)БО 10 правила обліку списання безнадійної дебіторської заборгованості такі: заборгованість виключають з активів з одночасним зменшенням величини резерву сумнівних боргів: Дт 38 «Резерв сумнівних боргів» Кт 361 (362); у разі недостатності суми нарахованого резерву сумнівних боргів безнадійну дебіторську заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги (тобто грошову) списують з активів на інші операційні витрати: Дт 944 «Сумнівні та безнадійні борги» Кт 361 (362) (на суму списання, що перевищує резерв сумнівних боргів); поточну дебіторську заборгованість, щодо якої не передбачено створення резерву сумнівних боргів, в разі визнання її безнадійною списують з балансу з відображенням у складі інших операційних витрат: Дт 944 Кт 371 (377, 34).

Крім того, незалежно від джерела списання суму списаної дебіторської заборгованості обліковують на позабалансовому субрахунку 071 «Списана дебіторська заборгованість» не менше трьох років з дати списання. Це потрібно для спостереження за можливістю її стягнення у випадках зміни майнового стану боржника.

Суму відшкодування раніше списаної безнадійної дебіторської заборгованості включають до складу інших операційних доходів (Кт 716 «Відшкодування раніше списаних активів»).

Остаточно дебіторська заборгованість із субрахунку 071 списується у таких випадках: після надходження суми відшкодування одночасно робиться запис Дт 30 «Каса» (31 «Рахунки в банках», Дт інших рахунків обліку активів) Кт 716; у зв`язку із закінченням терміну її обліку.

Отже, списання безнадійної дебіторської заборгованості можливе за рахунок резерву сумнівних боргів або інших операційних витрат.

Сумнівний борг це поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує невпевненість у її погашенні боржником (п. 4 П(С)БО 10).

Ознакою сумнівності дебіторської заборгованості є: непогашення заборгованості у встановлений договором термін і відхилення претензії дебітором (або відсутність відповіді на претензію з боку дебітора); непогашення заборгованості в певний термін (наприклад, до 12 місяців, від 12 до 18 місяців, від 18 до 24, від 24 до 36 місяців і так далі).

Поточна дебіторська заборгованість, яка є фінансовим активом (крім придбаної заборгованості та призначеної для продажу), включається до підсумку балансу за чистою реалізаційною вартістю, тобто в сумі поточної дебіторської заборгованості за вирахуванням резерву сумнівних боргів. На дату балансу для визначення чистої реалізаційної вартості дебіторської заборгованості створюють резерв сумнівних боргів (пункти 4 та 7 П(С)БО 10).

Створення резерву сумнівних боргів є обов`язковим і його створюють, коли дебіторська заборгованість відповідає таким ознакам (п. 7 вищезазначеного П(С)БО): поточна дебіторська заборгованість є фінансовим активом (у цьому випадку це контракт, що надає право отримати грошові кошти або інший фінансовий актив від іншого підприємства); ця заборгованість не повинна бути придбаною; заборгованість не повинна призначатися для продажу (під нею слід розуміти дебіторську заборгованість, що виникає в результаті надання коштів, продажу інших активів, робіт, послуг безпосередньо боржникові, яка не фінансовим активом, призначеним для перепродажу).

Резерв сумнівних боргів створюють під «грошову» поточну дебіторську заборгованість, зокрема: за товари, роботи, послуги; за векселями отриманими; іншу дебіторську заборгованість, що відповідає п.7 П(С)БО 10.

Резерв сумнівних боргів не створюють під «товарну» дебіторську і під іншу заборгованість, яка не відповідає п. 7 П(С)БО 10.

Резерв сумнівних боргів можуть не створювати суб`єкти малого підприємництва, які мають право включати поточну дебіторську заборгованість до підсумку балансу за її фактичною сумою (п. 8 розділу І П(С)БО 25).

Такими суб`єктами, зокрема, є: юрособи платники єдиного податку; юрособи, які відповідають критеріям мікропідприємництва. Це юридичні особи будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня чисельність працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 10 осіб, і річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 2 млн. євро, визначену за середньорічним курсом Нацбанку України.

Суб`єктам малого підприємництва не заборонено створювати резерв сумнівних боргів, тому про своє рішення створювати чи не створювати резерв вони повинні зазначити в наказі про облікову політику.

Положення П(С)БО 10 не поширюються на: бюджетні установи; підприємства, що складають звітність за міжнародними стандартами. У § 63 МСБО 39 зазначено, що якщо при тестуванні дебіторської заборгованості на предмет знецінення буде виявлено ознаки знецінення, то балансову вартість такого фінансового активу зменшують прямо або застосовуючи рахунок резервів. Суму збитку визнають у Звіті про прибутки та збитки. Таким чином, підприємству надано право приймати рішення про створення резерву знецінення фінансових активів.

Величину резерву сумнівних боргів визначають за одним з таких методів (п. 8 П(С)БО 10): застосуванням абсолютної суми сумнівної заборгованості (на підставі аналізу платоспроможності окремих дебіторів); застосуванням коефіцієнта сумнівності (сума залишку дебіторської заборгованості на початок періоду множиться на коефіцієнт сумнівності).

Коефіцієнт сумнівності можна розрахувати одним із способів: визначенням питомої ваги безнадійних боргів у чистому доході; класифікацією дебіторської заборгованості за строками непогашення; визначенням середньої питомої ваги списаної протягом періоду дебіторської заборгованості в сумі дебіторської заборгованості на початок відповідного періоду за попередні три п`ять років.

Підприємство самостійно обирає методи визначення величини резерву сумнівних боргів залежно від виду дебіторської заборгованості та наявності відповідної інформації. Для різних видів заборгованості можна застосовувати різні методи.

Підставою для відображення в бухгалтерському обліку суми резерву сумнівних боргів є первинний документ (розрахунок резерву) із зазначенням реквізитів згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Визначена на основі класифікації дебіторської заборгованості величина сумнівних боргів на дату балансу становить залишок резерву сумнівних боргів на цю дату.

Залишок такого резерву на дату балансу не може бути більшим, ніж сума дебіторської заборгованості на цю дату.

Нарахування суми резерву сумнівних боргів за звітний період відображають у Звіті про фін результати в складі інших операційних витрат записом Дт 944 Кт 38.

На дату балансу суму створеного раніше резерву коригують записами: Дт 38 Кт 719 «Інші доходи від операційної діяльності» при зменшенні суми резерву (коли на дату балансу сальдо Кт 38 виявилося більше розрахованої суми резерву); Дт 944 Кт 38 при збільшенні суми резерву (якщо на дату балансу розрахована сума резерву перевищує сальдо Кт 38).

Резерв сумнівних боргів створюють для коригування суми дебіторської заборгованості до чистої вартості реалізації. У фінзвітності суму резерву окремо не фіксують, на неї зменшують дебіторську заборгованість за товари, роботи, послуги (рядок 1125 форми № 1).

З врахуванням вищенаведених фактів підприємство, без формування реєстру сумнівних боргів, безпідставно списано дебіторську заборгованість в сумі 1 626 270,28 грн., та віднесено до складу інших операційних витрат по взаємовідносинах з ТОВ НВП «Антиізотоп», ВДК Шевченкiвського р-ну м. Києва, ТОВ «Великий Луг-Дар», ТОВ Динаміка Плюс ЦЕРТ за 2019 році у розмірі 1 626 270,28 грн., в т.ч.: 2019 1 626 270,28 грн.

На порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 139.2.1 п. 139.2 ст.139 ПК України встановлено завищення показників у р.2180 Звіту про фінансові результати (Ф №2) «Інші операційні витрати» за 2019 у розмірі 1 626 270,28 грн., в т.ч.: за 2019 1 626 270,28 грн., що призвело до заниження показників у р.02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за перевіряємий період на загальну суму 1 626 270,28 грн., в т.ч. за 2019 1 626 270,28 грн.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 02.04.2025 №4, яким зменшено суми від`ємного значення суми ПДВ по декларації за серпень 2024 в розмірі 2 748 803,00 грн

Перевіркою відображених у рядку 4 декларації «Нараховано податкових зобов`язань» відповідно до пункту 184.7 статті 184 ПК України за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» за період з 01.01.2018 по 04.03.2025 на загальну суму 230 грн, встановлено його заниження на 2 748 803 грн, в тому числі серпень 2024 року на 2 748 803 грн.

Відповідно до останньої поданої декларації № від 20.09.2024 за серпень 2024 року визначене від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного року в сумі 2 748 803грн, зазначене свідчить, що суми ПДВ у складі податкового кредиту не були використані в оподаткованих операціях.

Органом ДПС було анульовано реєстрацію платником ПДВ Позивача 09.08.2024 в зв`язку з поданням декларації про вiдсутнiсть поставок.

Відповідно до п. 184.7 ст. 184 ПК України якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» занизило податкові зобов`язання з податку на додану вартість в порушення п. 184.7 статті 184 ПК України, на загальну суму 2 748 803 грн, в тому числі серпень 2024 року на 2 748 803 грн.

Перевіркою повноти визначення відображених податкових зобов`язань показників у рядку 9 декларації «Усього податкових зобов`язань» за період з 01.01.2018 по 04.03.2025 встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 9 податкових декларацій з податку на додану вартість «Усього податкових зобов`язань» на загальну суму 2 748 803 грн, в тому числі серпень 2024 року на 2 748 803 грн.

Про необхідність нарахування податкових зобов`язань у зв`язку з анулюванням свідоцтва платника податків у періоді що відповідає даті анулювання свідоцтва платника ПДВ наголошує і Верховний Суд по аналогічній категорії спорів: постанова Верховного Суду від 07.05.2020 по справі № 803/921/16:

«Станом на 01.10.2015 у позивача були товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту в вересні 2015 року, але не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності на загальну суму 2376552,00 грн, відносно яких за приписами п.184.7 ст.184 Податкового кодексу України позивач в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний був визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів.

У разі анулювання реєстрації особи як платника ПДВ останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

14. Якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів.

Тобто разі анулювання реєстрації як платника податку на додану вартість особа зобов`язана визнати умовний продаж за наявності всіх умов наведених у п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України.

15. Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за ініціативою контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному або судовому порядку.

Обов`язок визначити податкові зобов`язання, який передбачений п. 184.7 ст.184 Податкового кодексу України, виникає у платника податку після анулювання реєстрація платником ПДВ. Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що рішення № 4 про анулювання реєстрації як платника податку на додану вартість позивачем не оскаржувалось ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому воно є чинним, відповідно у позивача виник обов`язок визначити податкові зобов`язання згідно приписів п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України».

Позивачем в позовній заяві не наведено доводів та не долучено доказів стосовно використання у господарській діяльності товарів/послуг на підставі яких нараховано податковий кредит у сумі 2 748 803 грн за рахунок якого виникло від`ємне значення в серпні 2024 року на вказану суму.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 02.04.2025 №4 від 02.04.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» в загальному розмірі 7 748 825,08грн (6 553 326,70грн за податковим зобов`язанням та 1 195 498,38 грн за штрафними санкціями).

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ТОВ "НЕОМІНЕРАЛИ" (32707900) володіє об`єктами нерухомості перелік яких детально наведено на стор. 17/18 акту перевірки.

Протягом 2018-2025 років підприємство не декларувало та не сплачувало податок на нерухоме майно обраховуючи площею 8,106 кв. м. (детально розрахунок податку наведено в таблиці на стор. 21-22 акту перевірки).

До перевірки надано витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічні паспорти на виробничі будинки, технічні паспорти на громадські будинки.

Основний вид діяльності ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» - _20.13 виробництво інших основних неорганічних хiмiчних речовин, інші види діяльності - _20.59 виробництво іншої хiмiчної продукції, Н.В.I.У., _24.41 виробництво дорогоцінних металів.

В ході проведення перевірки згідно наданих платником документів, а саме бухгалтерського та податкового обліку встановлено, що ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» за період 01.01.2018 04.03.2025 не здійснювало промислову діяльність.

Підприємству надано запит №2 від 27.02.2025 в якому, ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» пояснює, що підприємство було у виробничому простою та не займалося зовсім господарською діяльністю, тобто усі вищенаведені об`єкти нерухомості протягом перевіряємого періоду не використовувались за призначенням.

Платникам податку на нерухомість передбачено преференцію, яка полягає у виключенні з об`єкта оподаткування податком на нерухомість таких об`єктів, як будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 0018-2000, що використовується за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання (пп.. «є» пп..266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України).

Відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування Податком будівлі, споруди промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель і споруд НК 018:2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

При цьому оскільки вищезазначені об`єкти нерухомості не використовувались як виробничі одиниці промислового підприємства у господарській діяльності, то і немає підстав для використання преференції, передбаченої пп.. «є» пп.. 266.2.2 п. 266.2 ст.266 ПК України) до таких будівель промисловості.

Таким чином, ТОВ "НЕОМІНЕРАЛИ" занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 6 553 326,72 грн., в т.ч. за 2018 351 686,5 грн, за 2019 3 941 94,9 грн, за 2020 446 149,7 грн, за 2021 566 779,2 грн, за 2022 1 204 554,0 грн, за 2023 1 241 617,2 грн, за 2024 1 315 743,6 грн, за 2025 1 032 601,6 грн.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у постанові від 11.05.2023 по справі № 440/359/20 «....Сама собою специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.

Обираючи за вихідне поняття "промисловість", у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм, в яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції.

Оскільки «будівлі промислові», які є у складі об`єктів нежитлової нерухомості, виступають загальним критерієм визначення об`єкта оподаткування (підпункт "ґ" підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України), то встановлення пільги шляхом звільнення від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, "будівель промисловості", зокрема виробничих корпусів, цехів, складських приміщень промислових підприємств (підпункт "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України) не свідчить про недостатню чіткість податкового законодавства, оскільки увівши певний загальний критерій "будівлі промислові", законодавець визначив спеціальний об`єкт (об`єкти), який звільнено від оподаткування, і зі змісту норми зрозуміло, яких об`єктів стосується така пільга.

При цьому, оскільки саме законодавець приймає рішення про встановлення пільг, то він може в подальшому змінити норму, яка встановлює преференцію, не змінюючи загального критерію, про який йшлося вище.

Отже, підстав для застосування компенсаторних правозастосовних нормативних механізмів - презумпції правомірності рішень платника податку (у даному випадку відповідно підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4, пункту 56.21 статті 56 ПК України) не виникає, оскільки немає колізії нормативно-правового регулювання.

Таке застосування вказаної правової норми відповідає принципам рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації (підпункт 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 ПК України), єдиного підходу до встановлення податків і зборів (підпункт 4.1.11 пункту 4.1 статті 4 ПК України) і нейтральності оподаткування (підпункт 4.1.8 пункту 4.1 статті 4 ПК України).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 820/3556/17.

Отже, чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством передбачена преференція, яка полягає у виключенні з об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, таких об`єктів, як будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств, якщо вони беруть участь у господарській діяльності власника об`єктів нерухомості як виробничі одиниці».

ТОВ "НЕОМІНЕРАЛИ" порушено пп.266.1.1 п.266.1, пп.266.2.1 п.266.2, пп.266.3.1, пп.266.3.2 п.266.3, пп.266.5.1 п.266.5, пп.266.6.1 п.266, пп.266.7.5 п.266.7 ст.266 ПК України, а саме занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 6 553 326,72 грн., в т.ч. за 2018 351 686,5 грн, за 2019 3 941 94,9 грн, за 2020 446 149,7 грн, за 2021 566 779,2 грн, за 2022 1 204 554,0 грн, за 2023 1 241 617,2 грн, за 2024 1 315 743,6 грн, за 2025 1 032 601,6 грн.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 02.04.2025 №4, яким застосовано штраф за не подання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 1360,00грн

Перевіркою встановлено, що ТОВ "НЕОМІНЕРАЛИ" не подало декларації з податку на нерухоме майно, відмінного вiд земельної ділянки (уточнюючих) за 2020 2025 роки

Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки наведено на стор. 17 акту перевірки.

Відповідно до норм ПК України:

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України).

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості декларація юридичною особою - платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на такий об`єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт (пп.266.7.5 п.266.7 ст.266 ПК України).

У разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності (пп.266.8.1 п.266.8 ст.266 ПК України).

Перевіркою ТОВ "НЕОМІНЕРАЛИ" встановлено порушення пп.266.6.1 п.266.6, пп.266.7.5 п.266.7, пп.266.8.1 п.266.8 ст.266 ПК України, а саме не подання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020-2025 роки.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 02.04.2025 №4, яким застосовано штраф за не подання повідомлення за формою 20-ОПП в розмірі 30600,00грн.

Перевіркою встановлено, що на балансі ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» обліковувались основні засоби, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та даних бухгалтерського обліку значиться наступні об`єкти нерухомості та земельні ділянки (детальний перелік наведено на стор. 22-24 акту перевірки).

Відповідно до норм ПК України:

З метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків (п.63.3 ст.63 ПК України).

Відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 із змінами та доповненнями:

п.8.1 ст.8 Платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, органи державної податкової служби за місцезнаходженням таких об`єктів (за основним та неосновним місцем обліку) у порядку, встановленому цим розділом.

п.8.2 ст.8 Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

п.8.4 ст.8 Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за ф. N 20-ОПП (додаток 11) подається протягом 10 робочих днів після його реєстрації, створення чи відкриття до органу державної податкової служби за місцезнаходженням такого об`єкта.

Отже, перевіркою ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» встановлено порушення п.63.3 ст.63, ПК України, п.8.1, 8.2, 8.4 ст.8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 N 1588 із змінами та доповненнями, а саме невнесення інших змін до своїх облікових даних (не подано повідомлення за формою 20-ОПП про 30 об`єктів оподаткування і об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням).

Загальні положення щодо обліку платників податків визначає стаття 63 ПК України. Відповідно до пункту 63.1 цієї статті облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 63.3 статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу. Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Отже, одним із способів податкового контролю є контроль за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року №1588 із змінами та доповненнями (далі - Порядок №1588).

Згідно з пунктом 8.1 Порядку №1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Положеннями пункту 8.2 Порядку №1588 визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Повідомлення за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.

Основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).

Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Згідно з пунктом 8.4 Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Тобто, повідомлення за формою №20-ОПП є складовою облікових даних платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.

Стосовно податкового повідомлення-рішення №4 від 02.04.2025 року, яким застосовано штраф за незабезпечення зберігання первинних документів та ненадання до перевірки в розмірі 1020,00грн.

Посадовим особам ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» в ході проведення перевірки надавався запити №1 від 24.02.2025, №2 від 27.02.2025 про надання пояснень та підтвердження документів для проведення перевірки. ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» надало відповідь від 28.02.2025 №3.

Доводи Позивача про вручення запитів з порушенням п.85.4 ст. 56 ПК України (вручення запиту за п`ять днів до закінчення перевірки) є необґрунтованими з огляду на наступне.

Перевірка тривала з 24.02.2025 по 04.03.2025 з урахуванням її продовження. Відповідно до ст.. 86 ПК України закінчення перевірки пов`язано із датою складання та вручення платнику акту перевірки (довідки) з огляду на дату складання акту перевірки 11.03.2025 (запити вручені платнику в межах встановленого строку).

Водночас вказаних документів Позивачем не було надано у термін для надання заперечення та не надано до суду.

Складено акт про ненадання документів (копій) в ході проведення перевірки № 172 /16-31-07-04-02/32707900 від 04.03.2025, такого змісту:

Мною, Грубась Юліаною головним державним інспектором відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС у Полтавській області, складено цей акт про таке.

У відповідності до пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п. 85.2, п. 85.4 ст. 85 ПК України директору ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» Лилю Сергію Олександровичу надано запит 27.02.2025 про надання пояснень та документів для проведення перевірки, а також копій підтверджуючих документів.

В порушення норм п.85.2 ст.85 ПК України ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» не надано для проведення перевірки такі документи:

1) технічний паспорт на квартиру, чотирикімнатна, реєстрація права власності 26.07.2016, реєстраційний номер 00, договір купівлі продажу та/або іншу документацію щодо зазначеного об`єкту;

2) договір суборенди нежитлового приміщення №2 від 28.12.2019 з ТОВ «УАУ»;

3) документальне підтвердження з деталізацією рахунку 14 «Довгострокові фінансові інвестиції», на якому на початок перевіряємого періоду рахується дебетове сальдо в сумі 66 284 581,88 грн;

4) документи, що стали підставою для відображення сум витрат на рахунку 92 бухгалтерського обліку (підприємство відносить до витрат оперативно-технічне обслуговування обладнання ПГМЗ, Амортизація матер активів тощо).

В порушення норм п. 85.4 ст.85 ПК України ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» не надано належним чином посвідчені копії документів з таких питань:

1. Технічні паспорти на об`єкти нерухомого майна, договори купівлі продажу та/або іншу документацію щодо об`єктів зазначених на стор. 22-24 акту перевірки.

2. Документи щодо списання дебіторської заборгованості з рахунку 944 в сумі 1626 270,28 грн (2019 рік), в сумі 101511,6 грн (2023 рік).

В зв`язку з ненаданням даних документів ГУ ДПС у Полтавській області складено акт про ненадання документів (копій) в ході проведення перевірки № 172 /16-31-07-04-02/32707900 від 04.03.2025.

Згідно пп.16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Згідно пп. 20.1.3 п. 20.1 ст. 20 ПК України - отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали;

Згідно пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 85.2 ст. 85 ПК України Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Згідно п. 85.6 ст. 85 ПКУ - У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником.

Відповідно до п.85.4 ПК України та доповненнями При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Таким чином, ТОВ «НЕОМІНЕРАЛИ» порушено пп.16.1.5 п.16.1 ст.16, пп. 20.1.3, пп.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.85.2, п.85.4 ст.85 ПК України.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

Водночас, в ході судового розгляду відповідачем було доведено обґрунтованість прийнятих податкових повідомлень-рішень.

При цьому, суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15.11.2007, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Крім того, згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що всі інші аргументи сторін досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.

Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Неомінерали" (вул. Добровольського, 28б, м. Горішні Плавні, Кременчуцький район, Полтавська область, 39801, ) до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, код ЄРДПОУ 44057192) про скасування податкових повідомлень рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у разі проголошення скороченого рішення.

Повне рішення складено 01 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя Л.М. Петрова