Справа № 420/10117/25
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 р. № 420/10117/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Гігабайт+", вул. Героїв Врадіївщини, 93, /6,с-ще Врадіївка,Первомайський р-н, Миколаївська обл.,56301,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

провизнання протиправним та скасування рішення від 28.06.2024 року № 14860/14-29-04-11-08; зобов`язання вчинити певні дії; стягнення 7 100,00 грн,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування у повному обсязі Рішення від 28 червня 2024 року № 14860/14-29-04 11-08 про анулювання реєстрації ТОВ «ГІГАБАЙТ+» платником єдиного податку; зобов`язання поновити реєстрацію ТОВ «ГІГАБАЙТ+» у якості платника єдиного податку третьої групи з 30 червня 2024 року та включити до реєстру платників єдиного податку, стягнення з ГУ ДПС у Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ГІГАБАЙТ+» 7100 грн. як відшкодування шкоди, завданої протиправним рішенням.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що положеннями ПК України не передбачено можливість проведення контролюючим органом камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку третьої групи умов перебування на спрощеної системі оподаткування, обліку та звітності, а отже відповідачем необґрунтовано проведено камеральну перевірку. Всі інші види перевірок, які передбачені статтею 75 ПК України вимагають наявності спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Відповідачем не надано спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на проведення перевірки, за наслідками якої було складено акт від 28 червня 2024 року , тому його було складено за наслідками проведення невстановленого виду контрольного заходу, що не відповідає вимогам ПК України. Контролюючим органом не було дотримано процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку за наявності законодавчо визначених для цього підстав. Анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку третьої групи не відповідає положенням ПК України та здійснено контролюючим органом не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. Ані в акті перевірки, ані в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено, який саме заборонений вид діяльності, передбачений підпунктом 291.5.1. пункту 291.5 статті 291 ПК України здійснювався позивачем. Позивач не здійснює діяльності за вказаними вище видами, які передбачені пп. 291.5.1. п.291.5 ст.291 ПК України, а тому підстави для анулювання позивачу реєстрації платником єдиного податку третьої групи відсутні.

Відповідач надав суду відзив, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки перевіркою встановлено, що підприємство здійснювало види діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування передбачену Податковим Кодексом України, а саме абз.5 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Кодексу. КВЕД 61.90 - Інша діяльність у сфері електрозв`язку, тому на підставі пункту 299.10 статті 299 Кодексу ГУ ДПС у Миколаївській області було прийнято рішенням про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 28.06.2024 року №14680/14-29-04-11-08 , прийняте на підставі акту перевірки з питань дотримання платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування від 28.06.2024 року №11783/14-29-04-11 08/43771182.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що Податковий кодекс України не містить імперативної заборони щодо перебування на спрощеній системі всіх суб`єктів, які надають електронні комунікаційні послуги. Висновок відповідача, що з набранням чинності 01.01.2022 Закону № 1089 платники єдиного податку - юридичні особи при постачанні електронних комунікаційних послуг не мають права застосовувати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності не ґрунтується на законі.

Справа слухається в порядку спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

Дослідив докази, суд встановив :

ГУ ДПС у Миколаївський області за результатами перевірки щодо дотримання платником єдиного податку ТОВ « ГІГАБАЙТ+» вимоги перебування на спрощеній системі оподаткування на підставі п.299.10,п.299.11 ст.299 ПК України складено акт перевірки від 28.06.2024 року №11783/14-29-04-11-08/43771182.

Перевіркою встановлено, що основним видом діяльності позивача є КВЕД 61.90 Інша діяльність у сфері електрозв`язку, тому зазначено про порушення платником податків умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування Кодексу абз.5 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Кодексу.

На підставі пункту 299.10 статті 299 Кодексу ГУ ДПС у Миколаївській області було прийнято рішенням про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 28.06.2024 року №14680/14-29-04-11-08, оскільки платник податку здійснює діяльність, яка не дає право застосовувати спрощену систему оподаткування, а саме КВЕД 61.90. Інша діяльність у сфері електрозв`язку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Одночасно, абз.1 п.299.11 ст.299 ПК України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Підпунктом 291.5.1. пункту 291.5 статті 291 ПК України визначено, що не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють: зокрема 8) діяльність з надання послуг пошти (крім кур`єрської діяльності), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.

16 грудня 2020 року прийнято Закон України «Про електронні комунікації» №1089- IX який набрав чинності з 01.01.2022 року та визначає правові та організаційні основи державної політики у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра, а також права, обов`язки та відповідальність фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у відповідній діяльності або користуються електронними комунікаційними послугами.

Відповідно до вимог ст.16 Закону №1089-ІХ суб`єкти господарювання, які мають намір здійснювати господарську діяльність як постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг, повинні протягом місяця від початку такої діяльності надіслати до регуляторного органу повідомлення про початок здійснення діяльності у сфері електронних комунікацій.

За приписами ст.17 Закону №1089-ІХ регуляторний орган (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку включає ці відомості та веде Реєстр постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг в електронному вигляді за встановленими ним порядком та формою.

Постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг у встановленому порядку отримують витяги з Реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг, які зокрема містять інформацію про код, вид та опис електронних комунікаційних послуг та код юридичних осіб за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України.

Згідно з пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Суд звертає увагу на те, що аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що виявлення порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених Главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України можливе лише під час проведення перевірок.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Суд наголошує на тому, що предметом спору у цій справі є правомірність прийняття відповідачем рішення про анулювання реєстрації позивача, як платника єдиного податку.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.

Зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Верховний Суд при розгляді подібних адміністративних справ сформував наступні висновки:

-реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках.

- прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26 лютого 2019 року у справі №805/1396/17-а, від 05 лютого 2019 року у справі №805/206/17-а, від 24 січня 2019 року у справі №813/1346/18, від 05 червня 2018 року у справі №813/4266/17).

Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Суд наголошує на тому, що незважаючи на те, що акт податкової перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, він є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками проведеної перевірки. Текст акта перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення. Описова частина акта перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких прийнято податкове повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.

Про обов`язок деталізувати зміст виявлених порушень та необхідність відповідності такого опису вказаним висновкам про вчинене в акті перевірки акцентує увагу в численних рішеннях і Верховний Суд, зокрема в постанові від 26 червня 2023 року у справі №815/6819/14, постанова ВС № 160/21398/24 від 18.05.2025.

Відповідач приймає спірне рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої груп , оскільки позивач здійснює види діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування з посиланням на КВЕД діяльності позивача.

У відзиві зазначено, що заборона перебування на спрощеній системі оподаткування стосується суб`єктів господарювання юридичних осіб, які в рамках надання послуг у сфері електронних комунікацій здійснюють технічне обслуговування та експлуатацію відповідних мереж, у тому числі надають доступ до таких мереж.Норми Закону України від 16.12.2020 № 1089-IX «Про електронні комунікації» не визначають окремого суб`єкта господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері електронних комунікаційних послуг без права на технічне обслуговування та експлуатацію мереж.

Позивач зазначив, що ТОВ «ГІГАБАЙТ+» включено до Реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг за № 2843, як постачальник електронних комунікаційних послуг з надання:

послуги доступу до мережі Інтернет (Код IA.S1) - послуга, що забезпечує доступ до мережі Інтернет і можливість логічного з`єднання з кінцевими точками мережі Інтернет незалежно від технології, що застосовується в електронній комунікаційній мережі, і кінцевого (термінального) обладнання, що використовується. З використанням мережі: фіксованого зв`язку; (власної мережі) та він не здійснює технічне обслуговування, експлуатацію мереж чи передачу в користування каналів зв`язку.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно відповідати вимогам ч.2 ст.2 КАС України. Невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Наведене дає підстави для висновку, що оскаржуване рішення не містить мотивації відмови. Невмотивованість та неналежна обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень є достатньою за визначених обставин справи підставою для визнання такого рішення протиправним.

Спірне рішення належить визнати протиправним та скасувати, оскільки воно всупереч ч.2 ст.2 КАС України є не обґрунтованим. Відповідач не довів суду, що позивач не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, оскільки здійснює діяльність у сфері електронних комунікаційних послуг з правом на технічне обслуговування та експлуатацію мереж.

Позовні вимоги про зобов`язання поновити реєстрацію ТОВ «ГІГАБАЙТ+» у якості платника єдиного податку третьої групи з 30 червня 2024 року та включити до реєстру платників єдиного податку є передчасними, тому задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення з ГУ ДПС у Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ГІГАБАЙТ+» 7100 грн. як відшкодування шкоди, завданої протиправним рішенням суд зазначає.

Позивач просить відшкодувати шкоду у розмірі 1 мінімальної заробітної плати встановленої станом на 01.01.2024 року в сумі 7100грн.

Відповідно до пункту 21.2 ст. 21 ПК України за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків посадові (службові) особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

За прийняття неправомірного рішення, яким визначаються податкові (грошові) зобов`язання платнику податків, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка прийняла таке рішення, а також безпосередній керівник такої посадової особи несуть відповідальність згідно із законом.

Шкода, завдана платнику податків неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи контролюючого органу, відшкодовується за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для фінансування цього органу, незалежно від вини цієї особи.

Порядок відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів встановлений ст. 114 ПК України.

Особа, чиї права та/або законні інтереси порушено, має право на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб.

Шкода, заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб, відшкодовується державою за рахунок коштів державного бюджету незалежно від вини контролюючого органу, його посадових (службових) осіб.

Шкода, заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб, що визнаються податковими правопорушеннями відповідно до цього Кодексу, відшкодовується в повному обсязі в порядку, передбаченому законодавством про відшкодування шкоди.

Особа, чиї права порушені, за наявності обставин, передбачених пунктом 128.2 статті 128 цього Кодексу, має право заявити вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої станом на дату визнання таких рішень, дій чи бездіяльності незаконними, у порядку, передбаченому законодавством. У такому разі доведенню підлягає лише протиправність рішень, дій чи бездіяльності стосовно особи.

У передбачених абзацом другим цього пункту випадках шкода понад встановлений розмір відшкодуванню не підлягає.

Шкода, заподіяна платнику податків внаслідок податкового правопорушення контролюючого органу, відшкодовується за рішенням суду.

Відповідно до п. 128.1 ст. 128 ПК України податковими правопорушеннями контролюючих органів є протиправні рішення, дії або бездіяльність контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб, вчинення яких є підставою для відшкодування шкоди особі, чиї права порушені, відповідно до закону.

Податковими порушеннями, відшкодування шкоди за вчинення яких згідно з пунктом 114.2 статті 114 цього Кодексу допускається внаслідок доведення лише факту його вчинення, є:

- 128.2.1. прийняття незаконного рішення, а так само вчинення незаконних діянь (дій або бездіяльності) контролюючим органом та/або його посадовими (службовими) особами, що призвели до безпідставної відмови в набутті, а так само до безпідставної втрати особою статусу платника податку або платника одного з податків, набуття та/або анулювання (втрата) якого відбувається за рішенням контролюючого органу.

Вищезазначені норми передбачають, що за наявності обставин, передбачених пунктом 128.2 статті 128 цього Кодексу, платник податків має право заявити вимоги про відшкодування шкоди у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. У такому разі доведенню підлягає лише протиправність рішень, дій чи бездіяльності стосовно особи. Оскільки суд дійшов висновку, що рішення від 28 червня 2024 року № 14860/14-29-04 11-08 про анулювання реєстрації ТОВ «ГІГАБАЙТ+» платником єдиного податку є протиправним та в зв`язку з його прийняттям контролюючим органом платник податків втратив статус платника єдиного податку, то позовні вимоги в цій частині належить задовольнити.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду належними та допустимими доказами, що спірне рішення є правомірним, тому позов належить задовольнити частково.

Позивач також просить постановити окрему ухвалу щодо порушень законодавства, допущених посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області.

Відповідно до ст.249 КАС України, суд не вбачає правових підстав для прийняття окремої ухвали.

Судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача відповідно до ст.139 КАС України пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1514грн.( 50% від 3028грн.).

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДІІС у Миколаївській області від 28 червня 2024 року № 14860/14-29-04 11-08 про анулювання реєстрації ТОВ «ГІГАБАЙТ+» платником єдиного податку.

3. Стягнути з Головного управління ДПС у Миколаївській області(54001, м. Миколаїв, вул. Героїв Рятувальників, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІГАБАЙТ + "( 56301, Миколаївська обл., Первомайський р-н, селище міського типу Врадіївка, вул. Героїв Врадіївщини, будинок 93/6,) - 7100 грн. (сім тисяч сто грн.) відшкодування шкоди, завданої протиправним рішенням.

4.У задоволенні позовних вимог про зобов`язання поновити реєстрацію ТОВ «ГІГАБАЙТ+» у якості платника єдиного податку третьої групи з 30 червня 2024 року та включити до реєстру платників єдиного податку відмовити.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Героїв Рятувальників, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІГАБАЙТ + "( 56301, Миколаївська обл., Первомайський р-н, селище міського типу Врадіївка, вул. Героїв Врадіївщини, будинок 93/6,) судовий збір в розмірі 1514грн. ( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять грн.) , сплачений платіжною інструкцією від 04.04.2025 № 1268.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко