Справа № 160/28287/25
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 жовтня 2025 року Справа 160/28287/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ремез К.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

30.09.2025 за допомогою підсистеми "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () щодо розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки у розмірі 3764,40 грн та нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсії з дати призначення пенсії за віком 23.10.2018 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, за 2016-2017 роки у розмірі 5377,90 грн з урахуванням індексації цієї суми на коефіцієнти збільшення відповідно до постанови КМУ від 20.02.2019 №124 у розмірі 1,17 з 01.03.2019; постанови КМУ від 01.04.2020 №251 у розмірі 1,11 з 01.03.2020; згідно постанови КМУ від 22.02.2021 р. №127 у розмірі 1,11 з 01.03.2021; відповідно до постанови КМУ від 16.02.2022 №118 у розмірі 1,14 з 01.03.2022; згідно постанови КМУ від 24.02.2023 №168 у розмірі 1,197 з 01.03.2023; постанови КМУ від 23.02.2024 №185 у розмірі 1,0796 з 01.03.2024; постанови КМУ від 25.02.2024 №209 у розмірі 1,115 з 01.03.2025 р., з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсії з дати призначення пенсії за віком 23.10.2018 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, за 2016-2017 роки у розмірі 5377,90 грн з урахуванням індексації цієї суми на коефіцієнти збільшення відповідно до постанови КМУ від 20.02.2019 №124 у розмірі 1,17 з 01.03.2019; постанови КМУ від 01.04.2020 №251 у розмірі 1,11 з 01.03.2020; згідно постанови КМУ від 22.02.2021 №127 у розмірі 1,11 з 01.03.2021; відповідно до постанови КМУ від 16.02.2022 №118 у розмірі 1,14 з 01.03.2022; згідно постанови КМУ від 24.02.2023 №168 у розмірі 1,197 з 01.03.2023; постанови КМУ від 23.02.2024 №185 у розмірі 1,0796 з 01.03.2024; постанови КМУ від 25.02.2024 №209 у розмірі 1,115 з 01.03.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2025 зазначена справа розподілена судді Ремез К.І.

Суд, вивчивши позовну заяву, встановив, що її подано з порушенням вимог, встановлених ст. 161 КАС України, а саме: не надано суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Необхідною умовою для реалізації права на звернення до адміністративного суду є пред`явлення адміністративного позову шляхом подання позовної заяви із дотриманням вимог, встановлених КАС України, насамперед, статтями 122, 160-161.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач, не проводив індексацію пенсії, зокрема у розмірі 1,17 з 01.03.2019 відповідно до постанови КМУ від 20.02.2019 №124; у розмірі 1,11 з 01.03.2020 відповідно до постанови КМУ від 01.04.2020 №251; згідно постанови КМУ від 22.02.2021 №127 у розмірі 1,11 з 01.03.2021; відповідно до постанови КМУ від 16.02.2022 №118 у розмірі 1,14 з 01.03.2022; згідно постанови КМУ від 24.02.2023 №168 у розмірі 1,197 з 01.03.2023; у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої цієї статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд зауважує, що звернення позивача у серпні 2025 року до відповідача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більше ніж через рік після отримання пенсійної виплати.

Крім того, Касаційний суд звернув увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Отже, позивач звернувся до суду лише у вересні 2025 року з вказаним позовом, тобто з пропуском шестимісячного строку на звернення до суду.

Така позиція суду, в частині відліку строку з якого особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав в спірних правовідносинах, узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19 та постанові від 22.07.2021 № 420/718/21.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України: "…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів."

Звернувшись до суду з цим позовом 30.09.2025, позивач заявив позовні вимоги з 01.03.2019, 01.03.2020, 01.03.2021, 01.03.2022, 01.03.2023 та з 01.03.2024, у зв`язку із чим, з урахуванням визначеного вище висновку, вони можуть бути захищені судом з 30.03.2025 - тобто в межах шестимісячного строку, встановленого положеннями частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не з 01.03.2019, 01.03.2020, 01.03.2021, 01.03.2022, 01.03.2023 та з 01.03.2024.

Наведена правова позиція також узгоджується з висновками викладеними в Постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року в справі № 160/28752/23.

У відповідності до ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати можливість позивачу у строк протягом 10-ти днів з дня отримання цієї ухвали привести у відповідність до вимог ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву, а саме: надати до суду: заяву про поновлення строку звернення до суду, докази поважності причин його пропуску.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позову протягом 10-ти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позову без руху шляхом надання суду:

заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя К.І. Ремез