Справа № 620/7774/24
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7774/24 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у видачі дозволу на придбання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (пристрою травматичної дії);

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання позивачу дозволу на придбання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу' патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (пристрою травматичної дії).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2023, як суддя у відставці, звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на придбання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, до якої надала пакет документів, передбачений Інструкцією № 622. За результатами розгляду її заяви відповідач відмовив у наданні вказаного дозволу з підстав відсутності у неї відповідного права та ненадання платіжного документу. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки вчинені без врахування нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо відмови позивачу у видачі дозволу на придбання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (пристрою травматичної дії), викладеної у листі від 22.01.2024 №81/124/49-2024 та повідомленні 27.02.2024 № , в частині висновків щодо втрати у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_1 статусу, який дає право на придбання, зберігання та носіння пристроїв;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача від 26.12.2023 про надання їй дозволу на придбання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (пристрою травматичної дії), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги за своїм змістом дублюють доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач є суддею у відставці, що підтверджується довідкою Чернігівського апеляційного суду від 18.12.2023 № 6-27/18/2023 (а.с. 4).

26.12.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою щодо надання дозволу на придбання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі-пристрій). До заяви додано наступні документи: картка-заява (додаток 14); медична довідка; довідка про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування; копії 1, 2 та 11 сторінок паспорта громадянина України; витяг про місце проживання; витяг про несудимість; дві фотокартки розміром 3x4 см; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб); рапорт дільничного, а також довідка з місця роботи, що є суддею у відставці Чернігівського апеляційного суду.

За результатами розгляду вказаної заяви отримала лист від 22.01.2024 №81/124/49-2024, в якому повідомлено про відмову у наданні дозволу на придбання пристрою на підставі абз. 2 п. 2.4 Інструкції № 622. Також зазначено, що суддя у відставці не забезпечується гарантіями незалежності судді, а відтак не має право на отримання спірного дозволу.

27.02.2024 відповідачем оформлено повідомлення, в якому, посилаючись на положення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 року № 637/3077, позивачу відмовлено у наданні дозволу на придбання пристрою, оскільки суддя у відставці не забезпечується гарантіями незалежності суддів (а.с. 8).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась за їх захистом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги виходив з того, що висновок відповідача щодо втрати позивачем у зв`язку з її відставкою статусу, який дає право на придбання, зберігання та носіння пристрою, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, тому дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні спірного дозволу з цих мотивів є протиправними.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Конституцією України гарантується незалежність і недоторканність суддів, складовими яких є, зокрема, безпека суддів та охорона приміщень судів.

Відповідно до п.10 ч.5 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується визначеними законом засобами забезпечення особистої безпеки судді, членів його сім`ї, майна, а також іншими засобами їх правового захисту.

Згідно ст.116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до Вищої ради правосуддя, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади. Суддя здійснює свої повноваження до ухвалення рішення про його звільнення. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Відповідно до ст.140 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, члени їхніх сімей та їхнє майно перебувають під особливим захистом держави. Служба судової охорони, органи правопорядку зобов`язані вживати необхідних заходів для забезпечення безпеки судді, членів його сім`ї, збереження їхнього майна, якщо від судді надійде відповідна заява. Вчинені у зв`язку зі службовою діяльністю судді посягання на його життя і здоров`я, знищення чи пошкодження його майна, погроза вбивством, насильством чи пошкодженням майна судді, образа чи наклеп на нього, а також посягання на життя і здоров`я членів його сім`ї (батьків, дружини, чоловіка, дітей), погроза їм вбивством, пошкодженням майна мають наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя має право на забезпечення засобами захисту, які йому надаються Службою судової охорони, утвореною відповідно до цього Закону.

Видом спеціальних заходів забезпечення безпеки суддів є видача (одержання) суддям зброї (стаття 5 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів»).

Отже, статус судді дає право на придбання, зберігання і носіння зброї.

Особливістю статусу судді є те, що вказаний статус - звання судді - зберігається за суддею при виході його у відставку. Разом із збереженням указаного статусу за суддею у відставці зберігаються гарантії його недоторканності, установлені для судді до його виходу у відставку.

Таким чином, усі засоби, визначені законом для забезпечення особистої безпеки судді, у тому числі на придбання, зберігання і носіння зброї, розповсюджуються і на суддю у відставці.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 23.06.2020 у справі № 620/1787/19.

Отже, висновок відповідача щодо втрати позивачем у зв`язку з її відставкою статусу, який дає право на придбання, зберігання та носіння пристрою, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, тому дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні спірного дозволу з цих мотивів є протиправними.

Щодо відмови позивачу у наданні спірного дозволу на підставі абз. 2 п. 2.4 Інструкції № 622, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 року № 637/3077 ( далі- Інструкція № 622), колегія суддів зазначає наступне.

Так, вказаною нормою передбачено, що у разі подання неповного переліку документів (відомостей) та/або їх недостовірності, органом (підрозділом) поліції приймається Рішення про відмову в наданні дозволу, наданні направлення на комісійний продаж, продовженні строку дії дозволу, переоформленні зброї, основної частини зброї, пристрою, зміні місця зберігання зброї, боєприпасів до неї, основної частини зброї, пристрою та патронів до нього (постановці на облік власника за новим місцем проживання).

У свою чергу положеннями Інструкції № 622 передбачено подання до заяви про надання дозволу, зокрема, на придбання зброї (пристрою), платіжного документа ( п. 12.2 Інструкції № 622).

Позивач у позові зазначає, що 07.02.2024 звернулась до відповідача із заявою про надання їй інформації щодо банківських реквізитів, за якими слід внести кошти за надання відповідної послуги, чим визнала відсутність платіжного документа на момент подання заяви від 26.12.2023.

Отже, відмова у наданні позивачу спірного дозволу з підстав абз. 2 п. 2.4 Інструкції № 622, є правомірною.

У даній справі повноваження відповідача щодо надання та відмови у наданні дозволу на придбання пристрою, регламентовано положеннями Інструкції № 622.

Тому, зобов`язання судом відповідача прийняти рішення про надання такого дозволу може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом.

Водночас такі обставини в частині надання позивачем платіжного документа судом не встановлено.

Відтак, належним та ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів позивача, в даному випадку, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 26.12.2023 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у видачі дозволу на придбання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (пристрою травматичної дії), викладеної у листі від 22.01.2024 №81/124/49-2024 та повідомленні від 27.02.2024 №, в частині висновків щодо втрати позивачем у зв`язку з її відставкою статусу, який дає право на придбання, зберігання та носіння пристроїв та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 26.12.2023 про надання їй дозволу на придбання пристрою з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В. Чаку