Справа № 480/6129/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 р.Справа № 480/6129/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Калиновського В.А. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 (головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко) по справі № 480/6129/25

за позовом Головного управління ДПС у Сумській області

до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-інвестиційна компанія "Номак-Інвест"

про застосування тимчасового обмеження керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2025 Головне управління ДПС у Сумській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- встановити тимчасове обмеження керівнику ТОВ «Фінансово-інвестиційна компанія Номак -Інвест» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до моменту погашення податкового боргу загальною сумою 2 507 007,11 грн або у разі внесення інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника ТОВ «Фінансово-інвестиційна компанія Номак -Інвест», або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство щодо ТОВ «Фінансово-інвестиційна компанія Номак-Інвест».

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 позов залишено без руху та надано заявнику строк до 12:00 05.08.2025 для усунення недоліків шляхом подання:

- позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог до ч.1 ст.160 та п.4 ч.5 ст.160 КАС України в частині зазначення змісту позовних вимог та їх обґрунтування до ТОВ "Фінансово-інвестиційна компанія "Номак-Інвест", з доказами направлення такої позовної заяви відповідачам;

- належним чином завірених копій доказів на підтвердження дати встановлення обставин, що зумовили звернення податкового органу до суду із заявою про обмеження виїзду керівника юридичної особи за кордон України.

На виконання вимог ухвали суду, позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначило підстави звернення з позовом до ТОВ "Фінансово-інвестиційна компанія "Номак-Інвест".

Також, Головне управління ДПС у Сумській області повідомило суд про обставини, що слугували підставою для звернення до суду з цим позовом та зазначило, що норми ст. 289-2 КАС України не встановлюють строків звернення до суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 04.08.2025 до 11:00 06.08.2025 з огляду на пропуск ГУ ДПС строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.

Головне управління ДПС у Сумській області, на виконання вимог ухвали суду, подало заяву, в якій повідомило, що звернулось до суду без пропуску строку звернення. Вважало, що ст. 289-2 КАС України не встановлює строків звернення до суду, а визначає лише необхідність дотримання 240 календарних днів несплати податкового боргу з дня вручення платнику податків податкової вимоги як необхідний запобіжник, який дозволяє уникнути передчасному зверненню до суду контролюючого органу. з позовом про обмеження виїзду керівника юридичної особи-боржника, що має податковий борг у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, як одного із заходів забезпечення виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

Крім того, зауважувало, що відлік трьох місячного строку необхідно обліковувати від дати повернення до податкового органу платіжних інструкцій без виконання (травень, червень 2025 р.) через відсутність коштів на рахунках відповідача у банку, оскільки саме вказане свідчить про неможливість відповідачем погасити податковий борг.

Звернуло увагу на те, що податкова вимога направлена підприємству в 2014 році, а тоді як стаття 289-2 КАС України доповнена Законом № 1914, який діє в цій частині лише з 01 січня 2022 року.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне встановлення судом обставин справи, що призвело до помилкового висновку, просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги, що спеціальні норми статті 289-2 КАС України не встановлюють строків звернення до суду, не визначають інших вимог до позовної заяви, відмінних від тих, які передбачені загальними нормами КАС України, як і не встановлюють іншої, особливої процедури розгляду таких заяв, що свідчить про те, що звернення в порядку статті 289-2 КАС України з позовною заявою про обмеження виїзду керівника платника податків за кордон відбувається в загальному порядку.

Наголошує, що передумовою застосування забезпечувального заходу у вигляді тимчасового обмеження керівника юридичної особи у праві виїзду за межі території України є вручення відповідному платнику податків податкової вимоги та несплата останнім податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень протягом 240 календарних днів з дня її вручення.

Вважає, що податковий орган звернувся до суду в дозволений термін з вимогами про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України.

Посилається на постанови Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 160/5655/22, від 31.03.2025 у справі № 160/5655/22.

ОСОБА_1 , ТОВ "Фінансово-інвестиційна компанія "Номак-Інвест" (далі - відповідачі) не подали відзиви на апеляційну скаргу.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Фінансово-інвестиційна компанія "Номак-Інвест" як платник податків перебуває на обліку в ГУ ДПС у Сумської області.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПК України, контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 01.10.2014 № 9456-25 на суму 17 118,18 грн, яка отримана відповідачем 15.10.2014.

За твердженням податкового органу, податковий борг ТОВ "Фінансово-інвестиційна компанія "Номак-Інвест" не переривався і станом на час звернення з позовом до суду борг зріс та складає 2 507 007,11 грн.

ГУ ДПС у Сумської області зверталось до суду з позовами про стягнення податкового боргу в судовому порядку, за наслідками чого постановою Сумського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 у справі № 818/3711/14, яка набрала законної сили стягнуто з ТОВ "Номак-Інвест" податковий борг:

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) до Державного бюджету України на рахунок №0002; код 14010100; код одержувача - 37970593; банк одержувача - ГУ ДКСУ у Сумській області; МФО банку одержувача - 837013 у розмірі 395 170,98 грн;

- по орендній платі за землю до місцевого бюджету м. Суми на рахунок №0002; код 13050200; код одержувача - 37970593; банк одержувача - ГУ ДКСУ у Сумській області; МФО банку одержувача - 837013 у розмірі 24 118,18 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 у справі № 818/1116/15, яка набрала законної сили стягнуто з ТОВ "Номак-Інвест" за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків на користь держави податковий борг у загальному розмірі 939 909,92 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 у справі № 480/6591/22, яке набрало законної сили стягнуто з ТОВ "Фінансово-інвестиційна компанія "Номак-Інвест" за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг:

з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 249 901,70 грн.;

з податку на прибуток приватних підприємств на суму 132 038,59 грн.;

з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) на суму 1 377,39 грн.;

з земельного податку з юридичних осіб на суму 1 337,41 грн;

з орендної плати з юридичних осіб на суму 703 945,70 грн;

адміністративні штрафи та інші санкції на суму 78 048,51 грн.

Крім того, як вказує ГУ ДПС у Сумської області, ним надсилались до банківських установ інкасові доручення, які повернуті без виконання через відсутність коштів на банківських рахунках відповідача.

Позивач уважає, що оскільки за відповідачем обліковується борг, що перевищує 1 мільйон гривень, який не сплачений протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, позивач як контролюючий орган має право звернутися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника ТОВ "Фінансово-інвестиційна компанія "Номак-Інвест" за межі України.

Повертаючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України та поважних підстав такого пропуску ним не зазначено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України (далі ПК України) у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 87.13 ст. 87 ПК України у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Позивач звернувся до суду з цим позовом саме на підставі положень вказаної статті, а також статті 289-2 КАС України.

Частиною 1 ст. 289-2 КАС України встановлено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів зауважує, що наведена норма чітко встановлює момент початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень: саме з дня виникнення підстав, які наділяють його правом на подання визначених законом позовних вимог. Такими підставами слід вважати об`єктивно визначені обставини, за наявності яких суб`єкт владних повноважень усвідомлює або повинен усвідомлювати факт порушення публічного інтересу, на захист якого спрямований відповідний адміністративний позов. При цьому слід виходити з того, що строк звернення до суду не може визначатися на розсуд суб`єкта владних повноважень чи пов`язуватися з будь-якими суб`єктивними чинниками, такими як момент прийняття внутрішніх рішень чи отримання додаткових роз`яснень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указана норма Основного Закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. При цьому, вжите законодавцем формулювання «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. «У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби. А тому контролюючий орган чи інші суб`єкти владних повноважень не можуть самостійно «розтягувати» строки, визначені законом. Це прямо пов`язано з принципом, що суб`єкт владних повноважень «зв`язаний законом» і діє лише у межах строків, які встановив законодавець.

Встановлення строків звернення до суду з позовом законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (заява № 28249/95) зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх цивільних прав та обов`язків, пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, законодавець передбачив об`єктивний критерій для обчислення строку звернення до адміністративного суду, який забезпечує належну реалізацію принципів юридичної визначеності, стабільності правовідносин та оперативності у вирішенні публічно-правових спорів. Недотримання цього строку позбавляє суб`єкта владних повноважень можливості реалізувати своє право на судовий захист, якщо не буде встановлено наявності поважних причин для його поновлення. Вказане забезпечує рівність інтересів суб`єктів владних повноважень та інших учасників адміністративного процесу, сприяє дисциплінованості та прогнозованості діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, унеможливлює зловживання процесуальними правами та гарантує ефективний судовий захист прав і законних інтересів усіх учасників правовідносин.

Верховний Суд у постанові від 12 вересня 2024 року у справі № 120/2322/24 дійшов висновку, що норми статті 289-2 КАС України не встановлюють окремих строків звернення до суду, не визначають інших вимог до позовної заяви, відмінних від тих, які передбачені загальними нормами КАС України, як і не встановлюють іншої, особливої процедури розгляду таких заяв, що свідчить про те, що звернення в порядку статті 289-2 КАС України з позовною заявою про обмеження виїзду керівника платника податків за кордон відбувається в загальному порядку, в тому числі і за загальними строками звернення до суду.

При цьому, правові підстави для звернення до суду згідно зі статтею 289-2 КАС України щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України виникають через 240 днів від дня вручення платнику податків податкової вимоги, а відповідні повноваження повинні бути реалізовані контролюючим органом в межах тримісячного строку, передбаченого частиною другою статті 122 КАС України.

Судом встановлено, що податковий борг ТОВ "Фінансово-інвестиційна компанія "Номак-Інвест" перевищив 1 000 000, 00 грн у 2015 р., що вбачається з судових рішень від 27.01.2015 у справі №818/3711/14 та від 16.04.2015 у справі № 818/1116/15.

Податковим органом сформовано податкову вимогу 01.10.2014 №9456-25 та направлено її на адресу ТОВ "Фінансово-інвестиційна компанія "Номак-Інвест".

Зазначена податкова вимога отримана уповноваженим представником платника податків 15.10.2014.

Відповідно, граничний 240-денний строк, визначений п. 87.13 ст. 87 ПК України для сплати податкового боргу, завершився 12.06.2015.

Саме ця дата є тим днем, саме з якого у контролюючого органу виникли правові підстави для реалізації владної компетенції та пред`явлення відповідних позовних вимог, а відтак з цього моменту почав свій перебіг тримісячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість, контролюючий орган подав позов до суду лише 01.08.2025, що свідчить про те, що він не скористався своїми владними повноваженнями у межах та у спосіб визначені законодавством (пунктом 87.13 статті 87 ПК України та статті 122 КАС України), при цьому жодних поважних причин такого пропуску ним не наведено.

Суд першої інстанції вірно врахував, що Законом України від 30.11.2021 № 1914 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» внесено зміни до КАС України, шляхом доповнення ст. 289-2 КАС України, якою встановлено особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України.

Водночас, навіть, враховуючи, що КАС України доповнено ст. 289-2 КАС України у листопаді 2021 р., позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України.

При вирішенні справи судом апеляційної інстанції враховані висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 11 вересня 2025 року у справі № 460/1354/25.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання апелянта на дотримання ним строків звернення до суду, оскільки такі обґрунтовані лише трактуванням положень КАС України та ПК України в частині наявності підстав для застосування тимчасового обмеження керівника юридичної особи у праві виїзду за межі території України, якими є несплата протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень.

Натомість, апелянт не враховує, що за наявності підстав для звернення до суду, податковий орган має дотримуватись строків звернення до суду.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що позовна заява у цій справі подана поза межами визначених законом, а наведені позивачем обставини його пропуску не є поважними.

Колегія суддів зазначає, що аргументи апеляційної скарги про неправильність зроблених судом висновків є безпідставними, адже апеляційна скарга не містить відомостей про обставини, які б свідчили про неправильне застосування норм матеріального права чи порушення судом норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

Посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 160/5655/22, від 31.03.2025 у справі № 160/5655/22 колегія суддів відхиляє, оскільки, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду . Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 по справі № 480/6129/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді В.А. Калиновський А.О. Бегунц