Справа № 320/43489/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Грибан І.О., Кузьмишиної О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний центр Голосіївський" до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравто Голосіївський" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті ГУ ДПС у м. Києві від 16.08.2023 №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші платники на суму 286 008,00 грн; від 16.08.2023 №2, яким зобов`язано зменшити від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 5 852 387,00 грн; від 16.08.2023 №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1 488 264,00 грн та нараховані штрафні санкції на суму 372 066,00 грн, всього 1 860 330,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з огляду на необґрунтованість висновків Акту документальної планової виїзної перевірки №10174/26-15-07-02-03-03/14333225 від 17.02.2022 щодо порушень "Укравто Голосіївський» вимог податкового законодавства.

Відповідно до доводів позивача, жодних порушень вимог податкового законодавства про які вказує відповідач в Акті перевірки, ТОВ "Укравто Голосіївський» не вчиняло, залишкова вартість адміністративної будівлі, яка була списана у 2020 році, відповідала даним бухгалтерського обліку позивача. Як наслідок, висновки контролюючого органу щодо заниження ТОВ "Укравто Голосіївський» податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість внаслідок заниження залишкової вартості основного засобу є безпідставними та такими, що не підтверджені жодними належними доказами з боку відповідача.

У той же час, позивач зазначає про необґрунтованість посилань податкового органу на результати попередніх податкових перевірок позивача як на докази порушення ТОВ "Укравто Голосіївський» податкового законодавства у перевіряємий період, оскільки такі акти перевірки не є правовими документами, які встановлюють відповідальність суб`єкта господарювання, а винесені на їх підставі податкові повідомлення-рішення оскаржені та скасовані в судовому порядку. Відтак, акти попередніх перевірок, які не стосуються перевіряємого періоду з 01.10.2019 р. по 30.09.2021 р., не можуть бути належними та допустимими доказами порушення з боку позивача податкової дисципліни у даній справі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 16.08.2023 №2, №2, №2.

Позиція суду мотивована тим, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого КАС України покладено обов`язок доказування правомірності своїх рішень, під час розгляду адміністративної справи не доведено перед судом правомірності донарахування позивачу грошових зобов`язань з податку на додану вартість та податок на прибуток, а також зобов`язання позивача зменшити від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, внаслідок чого, суд вважав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 16.08.2023 №2, №2, №2 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2024 року та від 11 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

30 січня 2025 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у період з 29.12.2021 по 10.02.2022, ГУ ДПС у м. Києві було проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Укравто Голосіївський» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 роки, валютного - за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 роки та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами проведено перевірки, складено Акт документальної планової виїзної перевірки від 17.02.2022 №10174/26-15-07-02-03-03/14333225 (далі - Акт перевірки), в якому було зафіксовано виявлені в ході проведення перевірки порушення позивача, зокрема:

1. п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1 ст.134, п.138.1, п.138.2 ст.138 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 286 008,00 грн;

2. п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1 ст.134, п.138.1, п.138.2 ст.138 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 5 852 387,00 грн;

3. п.189.9 ст.189 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 488 264,00 грн, в тому числі за березень 2020 в сумі 1 488 264,00 грн.

Не погоджуючись з висновками податкового органу щодо порушень "Укравто Голосіївський» вимог податкового законодавства, зафіксованих в Акті перевірки №10174/26-15-07-02-03-03/14333225 від 17.02.2022, позивачем було подано до ГУ ДПС у м. Києві Заперечення №101 від 24.06.2022 на вказаний Акт перевірки.

Розглянувши Заперечення на Акт перевірки №10174/26-15-07-02-03-03/14333225 від 17.02.2022, листом №28441/І/26-15-07-02-03-09 від 10.08.2023 р. ГУ ДПС у м. Києві повідомило "Укравто Голосіївський» про залишення висновків Акту перевірки без змін, а заперечень без задоволення.

16.08.2023 ГУ ДПС у м. Києві було прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, зокрема:

- №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші платники на суму 286 008,00 грн;

- №2, яким зобов`язано зменшити від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 5 582 387,00 грн;

- 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання та нараховано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1860 330,00 грн.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями рішеннями від 16.08.2023 №2, №2, 2, "Укравто Голосіївський» було подано до ДПС України скаргу про їх скасування.

Розглянувши скаргу позивача, ДПС України було прийнято рішення №28855/6/99-00-06-01-01-06 від 28.09.2023 про залишення скарги ТОВ "Укравто Голосіївський» без розгляду.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 14.1.36 статті 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків обов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

За приписами пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в ЄРПН.

За приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як вбачається з фактичних обставин справи, до 2020 року ТОВ "Укравто Голосіївський» був власником двоповерхової будівлі адміністративного корпусу, що входив до складу майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Героїв Оборони, буд.4, що підтверджується витягом з Державного реєстром речових прав на нерухоме майно про реєстрації прав та обмежень №34605548 від 06.03.2015.

Згідно Інвентарної картки обліку основних засобів №1, вказана двоповерхова будівля адміністративний корпусу була введена в експлуатацію 01.12.1995, первісна балансова вартість будівлі складала 680 625,49 грн.

У період з 2010 по 2015 роки, ТОВ "Укравто Голосіївський» проводило глобальну реконструкцію споруд, що входять до майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Героїв Оборони, 4, у тому числі й двоповерхової будівлі адміністративного корпусу, внаслідок чого позивачем було проведено дооцінку основних засобів, що було відображено у бухгалтерському обліку.

Станом на 01.04.2011 внаслідок проведення позивачем дооцінки, залишкова вартість основних засобів була збільшена до 69 млн грн.

У подальшому позивачем було проведено знецінення двоповерхової адміністративної будівлі відповідно до МСФЗ (IAS 36) «Знецінення активів» на суму 7 441 320,00 грн.

24.03.2020 ТОВ "Укравто Голосіївський» було ліквідовано двоповерхову будівлю адміністративного корпусу, про що складено Акт списання від 24.03.2020 №АС00-000014. Ліквідація будівлі була відображена в бухгалтерському та податковому обліку та списана з балансу за бухгалтерською залишковою вартістю у розмірі 3 535 890,59 грн.

На бухгалтерську залишкову вартість в сумі 3 535 890,59 грн позивачем був нарахований податок на додану вартість, складена податкова накладна №3052 від 24.03.2020, яка зареєстрована в реєстрі податкових накладних, реєстраційний номер документа: .

Зобов`язання з податку на додану вартість були відображені позивачем в декларації з ПДВ за березень 2020 року, про що зазначено в Акті перевірки.

Відповідач, посилаючись на результати попередніх податкових перевірок ТОВ "Укравто Голосіївський» вказує про порушення позивачем податкового законодавства, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток, а також заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств у перевіряємий період з 01.10.2019 по 30.09.2021, у зв`язку з чим податковим органом були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Як вбачається зі змісту Акту перевірки №10174/26-15-07-02-03-03/14333225 від 17.02.2022 податковий орган вказує, що ТОВ "Укравто Голосіївський» в І кварталі 2020 року відображено в додатку РІ до рядка 03 РІ податкової декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2020 року від 08.05.2020 № наступні показники:

- код.1.1.2 «Сума залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта (пункт 138.1 ст.138 розділу ІІІ ПК України)» - 3 535 891,00 грн;

- код.1.2.2 «Сума залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень ст.138 розділу ІІІ ПК України, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта (пункт 138.2 ст.138 розділу ІІІ ПК України)» - 6 275 174,00 грн.

Відповідно до пояснень ТОВ "Укравто Голосіївський», розбіжність виникла за рахунок перевищення первісної вартості основних засобів в бухгалтерському обліку порівняно з податковим у зв`язку з тим, що у 2014 році позивачем було проведено знецінення основних засобів в бухгалтерському обліку відповідно до вимог МСФЗ (ІАS 36) «Знецінення активів» через складну військово-політичну ситуацію в країні.

У свою чергу, посилаючись на висновки попередньої податкової перевірки позивача, що зафіксовані в Акті перевірки №131/26-15-14-07-01-10/14333225 від 06.06.2018 року (перевіряємий період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р.), відповідач вказує про те, що вказаною перевіркою встановлено, що при здійсненні розрахунку суми амортизаційних відрахувань за І квартал 2011 року ТОВ "Укравто Голосіївський» взято залишкову вартість основних засобів у сумі 22 614 781,00 грн, метод нарахування амортизації «прямолінійний», залишкова вартість на кінець І кварталу 2014 року становила 22 187 660,00 грн.

Одночасно з цим, у декларації з податку на прибуток підприємства за ІІ квартал 2011 року та у подальших податкових звітних періодах залишкову вартість основних засобів на 01.04.2011 у звітних документах вказано у значно більшому розмірі, а саме - 69 млн. грн.

Як вказав позивач, зростання вартості основних засобів на 47 млн грн пояснюється проведенням позивачем їх дооцінки з одночасним відображенням обсягу в рядку 330 «Інший додатковий капітал» звіту.

Згідно з балансом на 2011 рік, рядок 330 «Інший додатковий капітал», розмір дооцінки склав 47,4 млн. грн.

Перевіркою встановлено, що підприємство витрати з придбання основних засобів у сумі 47 млн грн не здійснювало, амортизацію нараховано на суму дооцінки основних засобів. Крім того, до перевірки не надано документального підтвердження витрат за 2015-2017 роки, які вплинули на суму амортизаційних відрахувань, у зв`язку з чим встановлено відхилення між даними бухгалтерського обліку та додатку РІ по сумам амортизації, з урахуванням того, що у податковому обліку до складу доходів суму дооцінки засобів внесено не було.

В результаті викладеного, за висновками акту перевірки, ТОВ "Укравто Голосіївський» у порушення п.44.1 ст.44, п.138.1, п.138.2 ст.138 ПК України занижено фінансовий результат до оподаткування, відображений у р. 03 додатку РІ (у результаті чого занижено показник р. 1.1.1 на 165 311,00 грн та завищено показник р. 1.2.1 на 2 655 951,00 грн) у частині амортизаційних відрахувань на суму дооцінки основних засобів на загальну суму 2 821 262,00 грн.

Вказане порушення мало місце з огляду на зазначення першочергово у декларації з податку на прибуток підприємства за ІІ квартал 2011 року та у свій подальших деклараціях залишкову вартість основних засобів на 01.04.2011 у звітних документах вказано у значено більшому розмірі 69 млн. грн., ніж попередньо, з урахуванням того, що у податковому обліку до складу доходів суму дооцінки засобів внесено не було.

Відповідно до доводів відповідача матеріалами вказаної вище податкової перевірки встановлений факт дооцінки основних засобів та невідображення позивачем у податковому обліку, у складі доходів суми дооцінки.

Відповідно до Інвентарної карти обліку основних засобів №1 на обліку у позивача обліковувалась двоповерхова будівля адміністративного корпусу, введена в експлуатацію 01.12.1995 з первісною балансовою вартістю 680 525,49 грн, у якій зазначено, що за період введення в експлуатацію були здійснені добудови, модернізації, дооцінки та здійснені уцінки на загальну суму 7 441 320,00 грн, у тому числі 01.01.2013 на загальну суму 2 946 721,00 грн, 29.12.2014 на загальну суму 4 494 599,00 грн.

Згідно з Актом списання №АС00-000014 від 24.03.2020, двоповерхову будівлю адміністративного корпусу було ліквідовано та списано з обліку у зв`язку із непридатністю до використання.

Залишкова вартість за даними бухгалтерського обліку на момент списання становила 3 535 891,00 грн.

На вказану залишкову вартість позивачем було нараховано податок на додану вартість та зареєстровано відповідну податкову накладну.

Відповідач вказує про те, що актами попередніх перевірок ТОВ "Укравто Голосіївський» №131/26-15-14-07-01-10/14333225 (перевіряємий період з 01.01.2015 по 31.12.2017), №24/26-15-05-02-04/14333225 від 20.01.2020 (перевіряємий період 01.01.2018 по 30.09.2019) збільшення фінансового результату до оподаткування на суму уцінки та витрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включеної до витрат звітного періоду відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності не виявлено.

Таким чином, матеріалами попередніх перевірок не встановлено знецінення активів ТОВ "Укравто Голосіївський» на загальну суму 7 441 320,00 грн, у тому числі 01.01.2013 на суму 2 946721,00 грн, 29.12.2014 на суму 4 494 599,00 грн, що вплинуло на заниження суми залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності під час ліквідації нерухомого майна, а саме адміністративного корпусу на загальну суму 7 441 320,00 грн, у тому числі за І квартал 2020 року в сумі 7 441 320,00 грн.

Враховуючи вказане вище, відповідно до доводів контролюючого органу, в порушення п.44.1 п.44.2 ст.44, п.134.1 ст.134, п.138.1 ст.138 ПК України, ТОВ "Укравто Голосіївський» занижено різниці, які виникають при ліквідації необоротних активів на загальну суму 7 441 320,00 грн, у тому числі за І квартал 2020 року в сумі 7 441 320,00 грн.

Суд першої інстанції з наведеними висновками не погодився та дійшов висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

За доводами апеляційної скарги, відповідач наголошує на тому, що з матеріалів попередньої перевірки (акт від 06.06.2018 № 131/26-15-14-07- 01-10/14333225) встановлений факт дооцінки основних засобів підприємства та не відображення у податковому обліку, у складі доходів, суми дооцінки.

У контексті наведеного судова колегія враховує, що акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом порушення позивачем норм податкового законодавства, оскільки в силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення відповідної перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків.

Акт перевірки є документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/16006/18 від 17 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року, позовні вимоги ТОВ "Укравто Голосіївський» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі Акту перевірки №131/26-15-14-07-01-10/14333225 від 06.06.2018, задоволено у повному обсязі, спірні податкові повідомлення-рішення скасовані.

Як вбачається зі змісту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва №826/16006/18 від 17 квітня 2020 року, що набрало законної сили, надаючи оцінку доводам податкового органу щодо заниження позивачем фінансового результату до оподаткування, відображеного у р. 03 додатку РІ у частині амортизаційних відрахувань на суму дооцінки основних засобів, адміністративний суд вказав, що враховуючи визначення контролюючим органом вказаного порушення 06.06.2018 (дата складання акту), а також період у часі, в якому мало встановлене контролюючим органом порушення - ІІ квартал 2011 року, - виходячи з положень п.102.1 ст.102 ПК України, ТОВ «Укравто Голосіївський» є вільним від такого грошового зобов`язання.

Отже, як вбачається з вищевикладеного, Окружним адміністративним судом міста Києва, у межах справи №826/16006/18, вже надавалась правова оцінка доводам податкового органу щодо заниження позивачем фінансового результату до оподаткування, відображеного у р. 03 додатку РІ у частині амортизаційних відрахувань на суму дооцінки основних засобів та встановлено, що нарахування штрафних санкцій за вказане правопорушення здійснено відповідачем, поза межами строків давності, що передбачені ст.102 ПК України, а відтак прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення-рішення є незаконними.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/12171/20 від 09 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року, адміністративний позов ТОВ "Укравто Голосіївський» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 20.02.2020, винесеного ГУ ДПС у м. Києві на підставі Акту перевірки №24/26-15-05-02-04/14333225 від 20.01.2020, задоволено у повному обсязі, спірне податкове повідомлення-рішення скасоване.

З урахуванням наведеного, судова колегія відхиляє за безпідставністю доводи апелянта про те, що за матеріалами попередніх перевірок не встановлено знецінення активів ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ЦЕНТР ГОЛОСІЇВСЬКИЙ» на загальну суму 7 441 320 грн, в тому числі 01.01.2013 на загальну суму 2 946 721 грн, 29.12.2014 в сумі 4 494 599 грн, що вплинуло на заниження суми залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно міжнародних стандартів фінансової звітності, під час ліквідації нерухомого майна «Адміністративний корпус» на загальну суму 7 441 320 грн, в тому числі І кв. 2020 в сумі 7 441 320 гривень.

Судова колегія також критично оцінює доводи апелянта щодо порушення позивачем п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 134.1 ст. 134, п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України та заниження різниці, які виникають при ліквідації необоротних активів на загальну суму 7 441 320 грн, в тому числі І квартал 2020 року в сумі 7 441 320 грн, з огляду на наступне.

Відповідно до Інвентарної карти обліку основних засобів №1, на обліку ТОВ "Укравто Голосіївський» обліковувалась двоповерхова будівля адміністративного корпусу, введена в експлуатацію 01.12.1995, первісна балансова вартість якої складала 680 625,49 грн. Надалі, в ході експлуатації зазначеної будівлі, окрім добудови, модернізації, дооцінки, позивачем була здійснена уцінки даної двоповерхової будівлі адміністративного корпусу на загальну суму 7 441 320,00 грн, зокрема: 01.01.2013 року на суму 2 946 721,00 грн, 29.12.2014 року на суму 4 494 599,00 грн.

Таким чином, уцінка двоповерхової будівлі адміністративного корпусу на загальну суму 7 441 320,00 грн, була здійснена позивач у 2013 та 2014 роках.

Акти попередніх податкових перевірок позивача №131/26-15-14-07-01-10/14333225 від 06.06.2018 та №24/26-15-05-02-04/14333225 від 20.01.2020 стосуються перевіряємих періодів починаючи з 01.01.2015 по 31.12.2017 та з 01.01.2018 по 30.09.2019, тобто періодів, які охоплювали господарську діяльність позивача після проведення вищенаведеної уцінки нерухомого майна.

Разом з тим, апелянт не спростовує тих обставин, що перевірка позивача за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 року, в межах якої б досліджувалось питання правомірності відображення чи невідображення позивачем у податковому обліку проведеної уцінки двоповерхової будівлі адміністративного корпусу на загальну суму 7 441 320,00 грн, ним не проводилась та будь-яких актів перевірки не складалось, податкові повідомлення-рішення не виносились.

У контексті доводів апелянта щодо заниження податку на додану вартість на загальну суму 1 488 264 грн, в тому числі за березень 2020 в сумі 1 488 264 гривень, апеляційний суд врахував таке.

Як встановлено вище, 24.03.2020 позивачем було ліквідовано двоповерхову будівлю адміністративного корпусу через проведення глобальної реконструкції станції технічного обслуговування, про що складено Акт списання від 24.03.2020 №АС00-000014, залишкова вартість за даними бухгалтерського обліку на момент списання становила 3 535 891,00 грн.

Відповідно до податкової накладної №3052 від 24.03.2020 ТОВ "Укравто Голосіївський" здійснено нарахування податку на додану вартість на залишкову вартість двоповерхової будівлі адміністративного корпусу на суму 3 535 891,00 грн.

Таким чином, ліквідація двоповерхової будівлі адміністративного корпусу була відображена позивачем в бухгалтерському та податковому обліку та списана з балансу за залишковою вартістю.

Відповідно до п.152.10 ПК України (у редакції до 01.01.2015) якщо платник податку приймає рішення про уцінку/дооцінку активів згідно з правилами бухгалтерського обліку, - така уцінка/дооцінка з метою оподаткування не змінює балансову вартість активів та доходи або витрати такого платника податку, пов`язані з придбанням зазначених активів. Норми цього пункту не застосовуються до операцій, стосовно яких іншими нормами цього Кодексу передбачено визнання доходів та витрат за даними бухгалтерського обліку.

01.01.2015 набув чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», згідно якого система оподаткування податком на прибуток змінилася, в т. ч. в частині відображення уцінок/дооцінок основних засобів.

Відповідно до пп.134.1.1 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінзвітності підприємства відповідно до П(С)БО або МСФЗ, на різниці, які виникають відповідно до положень розд. ІІІ «Податок на прибуток підприємств» ПК України.

Різниці, які виникають під час нарахування амортизації необоротних активів, формуються відповідно до вимог ст.138 ПК України.

Фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму амортизації основних засобів або нематеріальних активів, нарахованої відповідно до П(С)БО або МСФЗ (п.138.1 ПК), та зменшується на суму амортизації основних засобів або нематеріальних, розрахованої відповідно до п.138.3 (п.138.2 ПК України)

Розрахунок амортизації основних засобів або нематеріальних активів здійснюється за правилами П(С)БО або МСФЗ з урахуванням обмежень, установлених пп.14.1.138, 138.3.2- 138.3.4 ПК України. При цьому застосовуються методи нарахування амортизації, передбачені П(С)БО, крім «виробничого» методу (пп.138.3.1 ПК).

Згідно з п.11 підрозд. 4 розд. XX «Перехідні положення», для цілей розрахунку амортизації основних засобів та нематеріальних активів відповідно до п.138.3 ПК України балансова вартість основних засобів та нематеріальних активів станом на 1 січня 2015 року має дорівнювати балансовій вартості таких активів, що визначена станом на 31 грудня 2014 року відповідно до ст. 144- 146 та 148 розд. III ПК у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року.

Таким чином, враховуючи відсутність необхідності коригувати до 01.01.2015 податковий облік, залишкова вартість двоповерхової будівлі адміністративного корпусу в податковому обліку на момент списання склала 6 275 173,87 грн, а в бухгалтерському обліку 3 535 890,59 грн.

Поряд з цим, формування балансової вартості основних засобів, яка підлягала амортизації для податкового обліку проводилось ТОВ "Укравто Голосіївський" відповідно до положень діючого на той час законодавства, що було підтверджено рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва №826/16006/18 від 17 квітня 2020 року.

На підставі означеного, судова колегія погоджує висновок суду першої інстанції про недоведеність з боку відповідача вчинення ТОВ "Укравто Голосіївський" порушень законодавства в частині заниження фінансового результату до оподаткування, а саме заниження різниць, які виникають при ліквідації необоротних активів на загальну суму 7 441 320,00 грн.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 01 жовтня 2025 року

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: І.О. Грибан

О.М. Кузьмишина