Справа № 160/4358/25
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/4358/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року в адміністративній справі №160/4358/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, щодо не розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 11.12.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, донарахувати та сплачувати пенсію ОСОБА_1 у відповідності із ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 11.12.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року задоволено позов, а саме суд:

- визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, щодо не розрахунку розміру пенсії позивача відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 11.12.2024 року;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області донарахувати та сплачувати пенсію позивачу у відповідності із ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 11.12.2024 року;

- стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати з оплати судового збору у сумі 968,96 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову повністю.

В обґрунтування скарги зазначено, що період роботи позивача з 11.07.2002 по 01.08.2005 та з 06.02.2006 по 07.07.2014 зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 1, який дає право на призначення пільгової пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому, зазначений стаж роботи не дає право на розрахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який розповсюджується на шахтарів, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач з 11.12.2024 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно рішення 44 від 22.02.2025 року, страховий стаж позивача 47 років 1 місяць 1 день, пільговий роботи підземні, професії за пост №202 (25) 25 років 10 місяців 26 днів.(а.с. 83)

Згідно з відомостями трудової книжки позивача, у період з 11.07.2002 по 01.08.2005 та з 06.02.2006 по 07.07.2014, ОСОБА_1 працював у ВАТ «Авдіївський коксохімічний завод».

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснило розрахунок пенсії позивача без врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, з урахуванням наявного пільгового стажу має право на отримання пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», проте відповідачем, протиправно, всупереч норм чинного законодавства, проведено розрахунок пенсії без врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV ( в редакції на час звернення позивача з заявою) мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З преамбули Закону України «Про підвищення престижності шахтарської прац» від 2 вересня 2008 року №345-VI (далі - Закон№345-VI) вбачається, що цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до статті 1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей. Законом від 31 березня 2016 року № 1066-VIII у статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слова «марганцеві та уранові руди» замінено словами «марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди».

Статтею 8 Закону України № 345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що дія статті 8 Закону № 345-VI поширюється, зокрема, на шахтарів, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків.

За змістом трудової книжки позивача, на посаді гірничого підземного з повним робочим днем в шахті останній працював з 10.11.2014 року по дату призначення пенсії.

Водночас, у спірні періоди (з 11.07.2002 по 01.08.2005 та з 06.02.2006 по 07.07.2014) позивач працював у ВАТ «Авдіївський коксохімічний завод» на посадах дверевого та люкового.

Отже, періоди роботи позивача з 11.07.2002 по 01.08.2005 та з 06.02.2006 по 07.07.2014 не відносяться до роботи шахтаря на підземних роботах повний робочий день.

Відтак, у вказані періоди позивач не був працівником, що видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих та озокеритних руд, працівником шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівником державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів.

Водночас, судом встановлено, що стаж роботи позивача на посаді гірничого підземного з повним робочим днем в шахті останній працював з 10.11.2014 року становить менше 15 років, що не відповідає вимогам положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що на позивача не поширюються положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а тому відсутні правові підстави для перерахунку пенсії. Колегія суддів вважає, що наявність у позивача пільгового стажу за списком №1 - 25 років 10 місяців 26 днів не дає йому право на перерахунок пенсії відповідно статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки, як вже встановлено вище, на позивача не розповсюджується дія цього Закону.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позов.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025року в адміністративній справі №160/4358/25 скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Сафронова

суддя С.В. Білак