Справа № 380/21024/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/21024/24 пров. № А/857/34383/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року (головуючий суддя: Ланкевич А.З., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , звернулась з позовом до суду, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії у зв`язку з його смертю;

зобов`язати відповідача виплатити позивачеві недоотриману за життя ОСОБА_2 пенсію у зв`язку з його смертю в розмірі 179403,69 грн.

Обґрунтовує позов тим, що вона є членом сім`ї (дружиною) померлого пенсіонера, ОСОБА_2 , та реалізувала своє право на недоодержану пенсію в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», шляхом звернення до відповідача не пізніше шести місяців після його смерті. Однак відповідач відмовив позивачу у виплаті недоодержаної її померлому чоловіку пенсії, нарахованої на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі № 380/25997/21, від 07.03.2023 року у справі № 380/2360/23 та від 05.04.2023 року у справі № 380/2463/23.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 суми пенсії, що належала її чоловіку ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, у розмірі 179403 (сто сімдесят дев`ять тисяч чотириста три) гривні 69 копійок.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 суму пенсії, що належала її чоловіку ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, у розмірі 179403 (сто сімдесят дев`ять тисяч чотириста три) гривні 69 копійок.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що спеціальним Законом № 2262-ХІІ, який регулює спірні правовідносини, не передбачено здійснення виплати недоотриманої суми пенсії, в порядку спадкування. Кошти, які є предметом розгляду в цій справі, нараховані на виконання вказаних вище рішень Львівського окружного адміністративного суду, де позивачем був ОСОБА_2 і не можуть вважатись, в розумінні ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, невиплачені суми пенсії, оскільки пенсія є щомісячним періодичним платежем. Також вказують, що ця заборгованість не може вважатись недоотриманою пенсією і з тих підстав, що виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з державного бюджету України, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Також вказує, що позивачем обрано спосіб захисту шляхом подання нового позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі № 380/25997/21, яке набрало законної сили 29.04.2024, позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.11.2021 № С/7208 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум грошового забезпечення.

На виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії з 01.09.2022, внаслідок чого нарахована доплата пенсії за період з 01.04.2019 по 31.08.2022 в сумі 160866,90 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 року у справі № 380/2360/23, яке набрало законної сили 07.04.2023, позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити з 01.09.2022 ОСОБА_2 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії з 01.06.2023, внаслідок чого нарахована доплата пенсії за період з 01.09.2022 по 31.05.2023 в сумі 18000,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі № 380/2463/23, яке набрало законної сили 03.10.2023, позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_2 виплату перерахованої пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 виходячи із 100% сум підвищення пенсії, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018, з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого нарахована доплата пенсії за період з 01.03.2019 по 31.03.2019 в сумі 536,79 грн.

Згідно свідоцтва про смерть від 29.05.2024 серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Новояворівської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

За життя виплата ОСОБА_2 нарахованої суми доплати пенсії на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі № 380/25997/21, від 07.03.2023 у справі № 380/2360/23 та від 05.04.2023 у справі № 380/2463/23 в загальному розмірі 179403,69 грн Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не здійснена. Вказане не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до свідоцтва про одруження від 07.11.1976 серії НОМЕР_2 , позивачка ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 .

Позивачка, 03.09.2024 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила виплатити їй пенсію в розмірі 179403,69 грн, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, за період з 01.03.2019 року по 31.05.2023 року.

Листом від 12.09.2024 № 21663-23663/М-55/8-1300/24 відповідач, з посиланням на ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», повідомив позивачку, що доплата пенсії, яка обчислена на виконання судових рішень, не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому.

Позивачка, вважаючи, що пенсійний орган протиправно відмовив у виплаті їй, як члену сім`ї померлого, нарахованих її чоловіку сум пенсії, звернулась до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі № 380/25997/21, від 07.03.2023 у справі № 380/2360/23 та від 05.04.2023 у справі № 380/2463/23 набрали законної сили за життя померлого ОСОБА_2 , нарахування пенсії було проведено, однак не було виплачено 179403,69 грн, позивачка має право на виплату їй недоотриманих її чоловіком у зв`язку з його смертю сум пенсії в розмірі 179403,69 грн у порядку ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262), суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 по справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058 та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262, шляхом звернення до територіального органу ПФУ не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Наведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 09.06.2022 № 200/12094/18-а.

Таким чином, враховуючи аналіз вище викладених норм, апеляційний суд дійшов висновку, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини 3 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.05.2023 у справі № 420/288/21.

З огляду на викладене, доводи відповідача, що позивачкою фактично подано новий позов щодо виконання судового рішення у іншій справі, є безпідставними.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачка, як дружина померлого, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про нарахування їй заборгованої суми пенсії 03.09.2024, тобто в межах 6-місячного терміну, встановленого Законом № 2262-ХІІ.

Крім того, право позивачки на отримання суми пенсії, що належала пенсіонерові ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, не заперечується сторонами у цій справі.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних у контексті вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі № 380/25997/21, від 07.03.2023 у справі № 380/2360/23 та від 05.04.2023 у справі № 380/2463/23 набрали законної сили за життя померлого ОСОБА_2 , нарахування пенсії було проведено, однак не виплачено в сумі 179403,69 грн, позивачка має право на виплату недоотриманих її чоловіком, у зв`язку з його смертю, сум пенсії в розмірі 179403,69 грн, у порядку ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, відмовляючи позивачці у виплаті нарахованої, але не виплаченої, пенсії померлого, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Доводи апелянта про те, що спірна доплата може бути отримана позивачкою за умови покладення судом зобов`язань у частині виплати їй пенсії, яка була нарахована померлому, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки такі суперечать приписам ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Більше того, позивачка звернулась до відповідача із заявою в порядку, передбаченому вищенаведеними статтями, а не в порядку виконання судових рішень у справах № 380/25997/21, № 380/2360/23 та № 380/2463/23.

Щодо доводів апелянта про неможливість здійснення виплати перерахованої суми пенсії у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, є безпідставними, оскільки право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати перерахованої пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади (місцевого самоврядування) не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у справі № 380/21024/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Л. Я. Гудим
З. М. Матковська