Справа № 320/1475/24
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Київ справа №320/1475/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Київської обласної військової адміністрації в особі Комісії Київської обласної

державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян

про визнання протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) до Київської обласної військової адміністрації в особі Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача у вигляді протоколу №37-21 від 13.12.2021 про визнання необґрунтовано виданих позивачці посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 та про не підтвердження позивачкою статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що до винесення оскаржуваного рішення мав статус особи, яка постраждала внаслідок ЧАЕС (категорія 4). Проте, рішенням Комісії, яке оформлено протоколом № 37-21 від 13.12.2021 р. за нововиявлених обставин, у зв`язку з не підтвердженням періоду проживання або роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4-х років у період з 26.04.1986 по 01.01.1993 року та «висновку виконавчого комітету Білоцерківської райдержадміністрації щодо необгрунтованої видачі довідки додаток № 7, не підтверджено ОСОБА_1 статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 видано необгрунтовано. Позивач звернулась до Київської обласної державної адміністрації з вимогою про поновлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з наданими доказами проживання. Проте, відповідей на вищезгадану заяву не було отримано.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у відповідності до приписів статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України не скористався та не надав.

У той же час, в поданих до суду письмових поясненнях, просив у задоволені адміністративного позову відмовити.

У поданих письмових поясненнях, відповідач, зокрема, зазначав, що відповідно до статті 11 Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії належать особи, які постійно проживають або працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з моменту аварії на Чорнобильській АЕС 26.04.1986, ОСОБА_1 працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю всього 2 роки 7 місяців 3 дні. Відсутність періоду проживання ОСОБА_1 на території зони посиленого радіоекологічного контролю свідчить інформація з будинкової книги, в якій містяться дані про реєстрацію місця проживання в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області з 13.09.1983 по 25.11.1988, що підтверджено довідкою Шкарівської сільської ради від 07.02.2020 № 02-31-30. Тобто, документально доведеним є факт проживання/роботи ОСОБА_1 в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області у період 26.04.1986-25.11.1988 (2 роки 7 місяців 2 дні).

Також відповідач звертає увагу, що підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 слугувала довідка встановленого зразка - додаток № 7 до Порядку, видача яких належала до повноважень районних державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських рад (міст обласного значення). Оскільки, видача довідок про період проживання на забруднених територіях належить до повноважень органів місцевого самоврядування (стаття 15 Закону), то в їх повноваженнях лежить питання визнання таких довідок виданими необґрунтовано, якщо такий факт ними встановлено.

Посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 на ім`я ОСОБА_1 було видане 25.02.2005 року, після повернення з району крайньої 3 півночі. Підставою видачі посвідчення була довідка Білоцерківської районної державної адміністрації встановленого зразка (додаток 7 до Порядку).

Наразі, Білоцерківською районною державною адміністрацією, на підставі первинних документів (трудової книжки, будинкової книжки) встановлено факт необгрунтованої видачі довідки (додаток 7), як слугувала підставою для видачі у 2005 році посвідчення на ім`я ОСОБА_2 (лист від 16.11.2021 № 06-19/1016, копія додається).

Враховуючи вищезазначене, а також те, що питання підтвердження або не підтвердження статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи належить до повноважень комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, з урахуванням вимог абзацу 17 пункту 11 Порядку (у разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами), комісією в межах чинного законодавства та цілком правомірно було визнано безпідставну видачу ОСОБА_1 посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Зобов`язано відповідача подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі належним чином завірені копії: всіх матеріалів, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення; докази направлення оскаржуваного рішення позивача; письмові пояснення з посиланням на норми чинного законодавства щодо обставин, викладених у позовній заяві.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2024 витребувано від Київської обласної військової адміністрації в особі Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян: всіх матеріалів, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення; докази направлення оскаржуваного рішення позивачці; письмові пояснення з посиланням на норми чинного законодавства щодо обставин, викладених у позовній заяві.

19.02.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

25.02.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли письмові пояснення та матеріали на виконання вимог ухвалою від 10.02.2025.

Інших заяв чи клопотань по суті справи учасниками справи до суду не подано.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини другої статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 , громадянка України, 20.07.1965 , що підтверджується паспортом громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданим Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 28.12.2002.

Позивачка є особою, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) та має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вона на 01.01.1993 прожила або відпрацювала у цій зоні не менше чотирьох років, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 25.02.2005, виданим Київською обласною державною адміністрацією.

На засіданні Комісії, яке відбулось 28.05.2020 (протокол № 16-20) було прийнято рішення звернутись до Білоцерківської районної державної адміністрації з приводу проведення перевірки щодо правових підстав для віднесення ОСОБА_1 до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, правомірності видачі довідки додаток № 7 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Довідка) та внесення відповідного подання, які слугували підставою для видачі Київською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 серія НОМЕР_4 від 25.02.2005 року.

На виконання рішення Комісії від 28.05.2020 (протокол № 16-20) Білоцерківською районною державною адміністрацією було надано рішення про необґрунтовану видачу довідки-додаток № 7 до Порядку, яка слугувала підставою для видачі ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, надавши при цьому додаткові документи, а саме: копію довідки Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 07.02.2020 № 02-31-30 про реєстрацію ОСОБА_1 в с. Шкарівка з 13.09.1983 по 25.11.1988 та з 28.12.2022 по даний час, а також копію будинкової книги.

13.12.2021 року Комісія Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян рішенням, оформленим протоколом №37-21 від 13.12.2021 року, зокрема, вирішено, за нововиявлених обставин, у зв`язку з не підтвердженням періоду проживання або роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4-х років у період з 26.04.1986 по 01.01.1993 року та висновку виконавчого комітету Білоцерківської райдержадміністрації щодо необгрунтованої видачі довідки- додаток № 7, не підтверджено - ОСОБА_1 :

- статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 (в період з 26.12.1988 по 08.10.1992 робота в районі Крайньої Півночі, що унеможливлює постійне проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю);

- визнати посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 виданим необґрунтовано. Необгрунтовано видані посвідчення відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551, підлягають вилученю.

Як зазначає позивач, він звернувся до Київської обласної державної адміністрації з вимогою про поновлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з наданими доказами проживання. Проте, відповіді не було отримано.

Вважаючи рішення комісії Київської обласної державної адміністрації за визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян протиправним, позивач звернувся до суду.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796).

За приписами частини 1 статті 1 Закону №796 цей закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відповідно до статті 13 Закону №796 держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за: пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою; матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

На державу покладаються також зобов`язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Законом України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.02.1991 №791а-XII визначено території, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно статті 2 вказаного Закону територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони; зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році.

Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106, якою затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (додаток № 1), м. Чорнобиль Київської області віднесено до зони відчуження.

Статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, їх соціальний захист та гарантії, визначені, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Статтею 11 Закону №796-XII передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, крім іншого: евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення; особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону №796-XII підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і таких, які самостійно переселилися, відповідно до статті 4 Закону є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.

Згідно з частиною першою статті 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 65 Закону №796-XII).

Відповідно до пункту 4 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 №501 (яка була чинною на час видачі посвідчення позивачу), потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження і особам, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28.06.1989 р. № 224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б.

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 затверджено новий Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №51, який був чинним в період виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 6 Порядку №51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Пунктом 10 Порядку №51 встановлено, що посвідчення видається потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно проживали в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 року №224), - на підставі довідки, виданої Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями (додатки №3 або №4).

Відповідно до пункту 12 Порядку №51 спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Таким чином, прийняття рішення щодо визначення позивачу статусу особи, евакуйованої із зони відчуження в 1986 році, віднесено до компетенції Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році Київської обласної державної адміністрації.

Відповідно до пункту 1 Положення про Комісію Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, що є додатком до розпорядження Голови Київської обласної державної адміністрації від 05.11.1998 №594 (далі - Положення №594) Комісія є колегіальним органом і утворюється розпорядженням голови облдержадміністрації (а.с.95).

Пунктом 4 Положення №594 передбачено, що Комісія в межах своїх повноважень приймає рішення, зокрема, про визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; про визначення статусу евакуйованого із зони відчуження в 1986 році; про визнання факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії.

Згідно з пунктом 5 Положення №594 Комісія має право запитувати від райдержадміністрацій, міськвиконкомів, підприємств, установ і організацій необхідну інформацію і документи, які б сприяли прийняттю об`єктивних рішень.

При розгляді відповідних справ Комісія може запрошувати на свої засідання і заслуховувати пояснення як заявників, так і окремих посадових осіб.

Матеріалами справи встановлено, що підставою для визнання відповідачем виданого посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 серії НОМЕР_3 від 25.02.2005, таким, що видано безпідставно, стало непідтвердження періоду проживання або роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років у період з 26.04.1986 по 01.01.1993 року.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала у період:

- 27.06.1984-28.11.1988: радгосп «Білоцерківський», звільнена у зв`язку з переїздом по місцю проживання чоловіка;

- 26.12.1988-08.10.1992: район крайньої півночі, звільнена по кзоту рф по догляду за дитиною до 14 років;

- 01.02.1996-01.07.1996: м. ноябрськ, рф, район крайньої півночі, звільнена по догляду за дитиною до 14 років;

- 27.12.1995-31.01.1996: м. ноябрськ, рф, район крайньої півночі, закінчення терміну договору,-

23.01.1997-29.05.1997: там же, район крайньої півночі, звільнена за власним бажанням;

- з 20.10.2003 - робота в Україні, агрофірма «Білоцерківська».

Вказане вище, на думку відповідача, свідчить, що позивач з 26.04.1986 по 01.01.1993 працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю всього 2 роки 7 місяців 3 дні.

Відповідно до статті 11 Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії належать особи, які постійно проживають або працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Матеріали справи також містять довідку Шкарівської сільської ради від 07.02.2020 № 02-31-30, відповідно до якої ОСОБА_1 проживала в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області з 13.09.1983 по 25.11.1988. Дана довідка видана на підставі інформації з будинкової книги, в якій містяться дані про реєстрацію місця проживання в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області.

Поряд з цим, матеріали справи містять лист від 16.11.2021 № 06-19/1016, згідно якого Білоцерківською районною державною адміністрацією, на підставі первинних документів (трудової книжки, будинкової книжки) встановлено факт необгрунтованої видачі довідки (додаток 7), як слугувала підставою для видачі у 2005 році посвідчення на ім`я ОСОБА_2 .

В свою чергу позивачем в підтвердження періоду проживання або роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років у період з 26.04.1986 по 01.01.1993 року надано до суду:

- довідку Білоцерківського пологового будинку від 28.08.2019 № 509 про народження дитини, чоловічої статі;

- довідку Шкарівської сільської ради від 27.08.2019 № 02-33-695 про проживання ОСОБА_1 без реєстрації в с. Шкарівка з 1989 по 1995 роки;

- свідчення сусідів.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто докази - це урегульована процесуальним законодавством, існуюча у певній процесуальній формі інформація (фактичні дані), яка надає можливість адміністративному суду, що розглядає справу, достеменно або певним чином відтворити та встановити усі обставини публічно-правового спору, які мають значення для правильного вирішення адміністративної справи.

Законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням їхньої якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного судового рішення.

Так, докази мають бути: належними (стаття 73 КАС України); допустимими (стаття 74 КАС України); достовірними (стаття 75 КАС України); достатніми (стаття 76 КАС України).

Згідно зі статтею 74 КАС України (допустимість доказів) суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Відповідно, тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ.

До таких висновків щодо сутності доказів та, зокрема, визначення критеріїв їх допустимості дійшов Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2022 року у справі № 280/8987/20.

Суд зазначає, що згідно довідки Білоцерківського пологового будинку від 28.08.2019 № 509 вбачається, що ОСОБА_1 стояла на обліку в жіночій консультації та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину чоловічої статті.

У той же час, суд зазначає, що довідка Шкарівської сільської ради від 27.08.2019 № 02-33-695, яка засвідчує факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації в с. Шкарівка з 1989 по 1995 роки є чинною та не відкликаною.

При цьому, судом не береться до уваги посилання відповідача, що дана довідка має бути визнаною нікчемною та такою, що не має юридичної сили, оскілки не містить підґрунтя її видачі.

Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Отже, вказаними вище довідками підтверджується факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації в с. Шкарівка з 1989 по 1995 роки.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" с.Шкарівка Білоцерківського району Київської області віднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи (частина перша статті 91 КАС України).

Отже, показання свідків є одним із засобів встановлення обставин (фактів), що мають значення для правильного вирішення справи, - доказами в широкому розумінні цього визначення.

Виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Відомості про обставини справи, на підставі яких суд приймає відповідне рішення по суті, повинні бути достовірними, достатніми, належними та допустимими.

Показання свідка - це одне з найважливіших джерел доказів в адміністративному процесі, з якого суд одержує відомості (дані) про наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 липня 2023 року у справі № 826/15278/17.

Суд зазначає, що показання свідків повинні оцінюватися в сукупності з іншими доказами у справі.

За вказаних обставин, суд бере до уваги показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в своїх свідченнях підтверджують факт проживання позивача в селі с.Шкарівка з 1989 по 1995 рік.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджується факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації в с. Шкарівка з 1989 по 1995 роки.

Виходячи з наведеного, рішення Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категорій громадян, яке оформлене у вигляді протоколу №37-21 від 13.12.2021, в частині визнання необґрунтовано виданих ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 та про не підтвердження позивачкою статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 є протиправним та підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_5 у призначенні пенсії за віком.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, яке прийнято 13.12.2021 у вигляді протоколу №37-21 в частині визнання необґрунтовано виданих ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 та про не підтвердження позивачкою статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.