Справа № 240/13100/25
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/13100/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся Житомирський військовий інститут імені С.П.Корольова із позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова грошові кошти за витрати пов`язані з його навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі в розмірі 48658,26 грн, які перерахувати на р/р UА0000304 МФО 820172, код 08183359 в ГУДКУ у м. Київ.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем після дострокового розірвання контракту про проходження навчання, не було відшкодовано витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у загальному розмірі 48658,26 грн, а тому вказані кошти підлягають примусовому стягненню у судовому порядку.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Однак станом на дату розгляду справи відповідач своїм правом на заперечення щодо заявлених позовних вимог не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 09.08.2024 наказом начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова № 15-К (про особовому складу) на підставі правил прийому до Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова та рішення приймальної комісії, враховуючи успішно здані іспити, було прийнято рішення укласти з ОСОБА_1 контракт про проходження військової служби (навчання) з дати зарахування в списки особового складу військового інституту та призначити курсантом штатним першого курсу військового інституту.

Наказом начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова № 236 від 09.08.2024 відповідач був зарахований до списків особового складу військового інституту та на всі види забезпечення.

25.03.2025 відповідачем на ім`я начальника військового інституту подано рапорт з клопотанням про дострокове розірвання контракту про проходження навчання та відрахування з числа курсантів через небажання продовження навчання.

Так, 08.04.2025 складено протокол № 13 за результатами засідання вченої ради Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова прийнято рішення про рекомендацію відрахування ОСОБА_1 через його небажання продовжувати навчання.

15.04.2025 перед відрахуванням відповідачу вручений розрахунок витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, які складають 48658,26 грн.

Наказом начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова від 15.04.2025 № 37-К (по стройовій частині) відповідача виключено з усіх видів забезпечення.

Добровільно відповідач кошти не сплатив, що стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані правовими нормами Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

За приписами ч. 3 ст. 25 Закону № 2232-XII зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону № 2232-XII з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2232-XII, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно з п. 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Відповідно до п. 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з п. 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до п. 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

Згідно з п. 2.1.4. Порядку розрахунку витрат, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до п. 2.1.6. Порядку розрахунку витрат, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

За приписами п. 7 Порядку № 964, у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки (п. 8 Порядку № 964).

Судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, на загальну суму і 48658 гривень 26 копійок що підтверджується розрахунком відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі від 15.04.2025.

Верховний Суд у постанові від 13.01.2023 у справі № 440/2692/20 дійшов висновку, що грошове забезпечення курсантів вищих навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягають компенсації. Окрім того, суд касаційної інстанції у наведеній справі дійшов висновків, що на спірні правовідносини не поширюється дія положень п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України.

Проте будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач коштів не відшкодував.

Доказів сплати відповідачем коштів у розмірі 48658,26 грн станом на час розгляду даної справи суду не надано.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачем не відшкодовано витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, а тому такі підлягають до стягнення в судовому порядку.

Водночас, на думку суду, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення коштів шляхом перерахування їх на р/р НОМЕР_1 МФО 820172, код 08183359 в ГУДКУ у м. Київ, оскільки це буде обмеженням прав відповідача щодо можливості обрати альтернативний спосіб відшкодування. Крім того, ця вимога стосується безпосередньо процедури виконання судового рішення.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, тому понесені позивачем судові витрати йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова (просп. Миру, 22, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10004, РНОКПП 08183359) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова кошти в розмірі 48658,26 грн (сорок вісім тисяч шістсот п`ятдесят вісім гривень 26 копійок), пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 02 жовтня 2025 р.

02.10.25