Справа № 705/4846/25
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4846/25
2-а/705/77/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі по адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кушнеренко Т.В. звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі по адміністративне правопорушення. В позові представник посилається на те, що відповідно до постанови порушення полягало у тому, що 09.08.2025 року близько 12:30 год., ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет 4/1 для уточнення облікових даних та з`ясування обставин оголошення в розшук.

У той же день під час перебування в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 подав заяву про визнання ним своєї вини у порушенні правил військового обліку, оскільки до ТЦК не прибував, військово-лікарську комісію не проходив, військово-облікові документи в повному обсязі не уточнював, належним чином на військовому обліку не перебував, правом на відстрочку не користується.

До таких висновків дійшла посадова особа, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Однак, в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про законність доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до положень діючого законодавства особу може бути затримано та доставлено лише у випадках, встановлених законодавством. Підстави та порядок затримання та доставлення регулюються нормами КУпАП та КПК України. В даному випадку підстав для застосування положень КПК України не вбачається. А тому, за наявності для цього підстав мали б бути застосовані норми КУпАП.

За твердженнями ОСОБА_1 після доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 він утримувався там протягом декількох годин, після чого йому було повідомлено, що або він пише заяву про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення або з приміщення ТЦК та СП його не випустять.

Після цього, ОСОБА_1 написав те, що йому диктував один із представників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, оскаржувана постанова не містить конкретної інформації про те у чому саме полягало порушення Правил військового обліку.

Так, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 не прибував до ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем мешкання. Разом з тим, постанова не містить інформації про те, що останній викликався ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 заперечує той факт, що отримував повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 та випадки неявки за ними, або факти відмови від таких повісток.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 не пройшов військово-лікарську комісію. При цьому, відсутня інформація про те, що останньому надавалось направлення на проходження військово-лікарської комісії, дату його отримання ОСОБА_1 . Сам ОСОБА_1 стверджує, що до 09.08.2025 року жодних направлень на ВЛК він не отримував. Що стосується направлення від 09.08.2025 року, то його отримав та не відмовлявся від проходження ВЛК.

В постанові зазначено, що не перебував належним чином на військовому обліку. Якщо проаналізувати діюче законодавство, то військовозобов`язаний або перебуває на військовому обліку або не перебуває на ньому, поняття «не перебував належним чином» відсутнє в діючому законодавстві. При цьому, судячи із самої постанови ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 задовго до доставки його поліцією 09.08.2025 року.

Не зрозумілим є й твердження постанови про те, що військово-облікові дані в повному обсязі не уточнив (не оновив). З вказаного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 все ж таки уточнював (оновлював) свої військово-облікові дані, але уточнив їх не всі. При цьому виникає логічне питання, а які ж саме дані він не уточнив? При цьому, слід звернути увагу на те, що відповідно до інформації, яка міститься у застосунку Резерв+, ОСОБА_1 вчасно уточнив дані, а саме 10.07.2024 року. З вказаного слідує, що інформація, яка міститься в постанові не відповідає дійсності.

Найбільш незрозумілим в даній постанові є посилання на те, що ОСОБА_1 не користувався правом на відстрочку. Діюче законодавства не передбачає відповідальності за те, що особа не користується правом на відстрочку.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення.

В даному випадку слід додатково звернути увагу на те, що матеріали справи не містять інформацію про те, чому ОСОБА_1 було оголошено в розшук, чи передував цьому його виклик чи були для цього інші підстави. Вказане унемжливлює надання оцінки вказаному факту.

Також, слід звернути увагу на те, що у вказаній постанові відсутня інформація про те, коли саме ОСОБА_1 допустив порушення Правил військового обліку. Разом з тим, відображення у постанові вказаної інформації є вкрай необхідним, оскільки діючим КУпАП передбачені строки на притягнення до адміністративної відповідальності. Враховуючи, що оскаржувана постанова не містить дати правопорушення, можна стверджувати, що вона за своїм змістом не відповідає вимогам КУпАП.

Таким чином, вказана постанова є неконкретизованою, не обгрунтованою належним чином, містить суперечливу інформацію, тому просить визнати її протиправною та скасувати.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

04.09.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду надійшов Відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 в якому зазначають, що неприпустимим є твердження представником позивача та самим позивачем «правомірності» порушення ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, воєнного стану Правил військового обліку, що стосується не перебування ОСОБА_1 на військовому обліку та не надання ним відомостей про стан свого здоров`я на предмет придатності до військової служби. Такі дії позивача можуть бути по своїй суті способом ухилення від мобілізації, а тепер із використанням процесуального законодавства. За наявності доказів і добровільної, самостійно написаної ОСОБА_1 заяви про визнання ним вини у вчиненому ним адміністративному правопорушенні, яка подана особисто ОСОБА_1 через адміністративний відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 (а не безпосередньо майору ОСОБА_2 ) до винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, підстав для скасування постанови №1055 у справі про адміністративне правопорушення від 09.08.2025 за ч. 3 ст. 210 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 8500 грн., немає. Позивач під час дії воєнного стану, будучи свідомим щодо обставин діючого воєнного стану та триваючої загальної мобілізації, свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни не виконує, порушив Правила військового обліку, про дотримання яких органи державної влади неодноразово доводили до відома усіх громадян навіть через засоби масової інформації (загально відомо). Так, відповідно до відомостей з військового квитка ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , сторінка-26, він знятий з військового обліку 20.12.2013 р. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2023/008033061 від 05.10.2023, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 із 12.03.2002. Згідно наявних в АІТС «ОБЕРІГ» відомостей, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поставлений на облік військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 28.04.2025. Окрім заяви від 09.08.2025 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 50% штрафу від суми штрафу, ОСОБА_1 інших заяв, клопотань, скарг до ІНФОРМАЦІЯ_2 не подавав, будучи не обмеженим у таких діях, вільно рухаючись по різним приміщенням ІНФОРМАЦІЯ_2 . 09.08.2025 ОСОБА_1 особисто отримав постанову №1055 від 09.08.2025, що підтверджується зазначенням ним дати отримання 09.08.2025, його прізвища та ініціалів і підпису. Постанова у справі про адміністративне правопорушення №1055 від 09.08.2025 заяв чи зауважень ОСОБА_1 тимчасово виконуючому обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо нібито примусу написання ним заяви про визнання вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, не містить. Позивач ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, тому підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. Відповідно до п. 3.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008, та п. 69 постанови КМУ №560 від 16.05.2024 постанова ВЛК при ТЦК та СП про придатність військовозобов`язаного до військової служби, прийнята у мирний час під час визначення призначення військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ), дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду. Відсутність зазначених військово-облікових даних, зокрема не проходження щорічно військово-лікарської комісії на момент притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 09.08.2025 є порушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до ст. 1, 2, 17, 65 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, у т.ч. позивача ОСОБА_1 . Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі Порядок).

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ч.ч. 7, 8 ст. 258 КУпАП «протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ... якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. У випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу».

Згідно зі ст. 279 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) роз`яснює особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її права і обов`язки, заслуховує її пояснення, за її участю досліджує докази та вирішує клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Судом встановлено, що постановою № 1055 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_2 від 09.08.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, з врахуванням ст. 283 КУпАП у вигляді 50% штрафу від суми в 17000 грн., у розмірі 8500 грн. У постанові вказано, що 09.08.2025 року близько 12:30 год., ОСОБА_1 , був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , каб. № 4/1 для уточнення облікових даних та з`ясування обставин оголошення в розшук. Згідно даних з АІТС «Оберіг» ОСОБА_1 взятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 28.04.2025 р. на підставі розпорядження А 4583 № 502/2/1/7/1584 від 22.04.2025 року; перебуває в картотеці «Вільні залишки» та підкартотеці «Підлягають призову на військову службу під час мобілізації»; відомості про проходження військово-лікарської комісії відсутні; зареєстрований та адресою: АДРЕСА_1 . 09.08.2025 р. ОСОБА_1 надав заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 9 та вх. № Ш-1134/А від 09.08.2025 року в якій він просив з врахуванням положення статті 283 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення в розмірі 50% штрафу, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, так як в особливий період воєнний стан до РТЦК та СП за місцем реєстрації не прибував, військово-лікарську комісію не проходив, військово-облікові документи в повному обсязі не уточнював, належним чином на військовому обліку не перебував, правом на відстрочку не користується. Також ОСОБА_1 у заяві свою провину визнав в порушенні законодавства про військовий обов`язок та військову службу, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, та повідомив, що допущене ним правопорушення не оспорює та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності. Розгляд справи просив провести без його участі. Не проходження військово-лікарської комісії, не уточнення (не оновлення) військово-облікових даних та не перебування військовозобов`язаного ОСОБА_1 належним чином на військовому обліку є порушенням правил військового обліку, визначених: абзацом 3 ч.1. ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», п. 1.3.10 ст. 1 п.2) ч.1 ст. 37 «Про військовий обов`язок та військову службу», пп. 1 п.1, пп. 4 п.1, пп.8 п.1, пп. 10 п.1, пп. 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначених у Додатку №2 постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 під час дії особливого періоду, воєнного стану, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та під час дії Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 та Указу Президента України № 65/2022 із змінами та доповненнями. Крім того, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 правом на відстрочку не скористався, що в комплексі і є адміністративним правопорушенням, що передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Так, частиною третьою статті 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період.

Тобто, вказана норма є бланкетною, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акта, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, із постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміноване порушення вимог абз.3 ч.1, ч. 3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», п. 1.3.10 ст. 1 п.2) ч.1 ст. 37 «Про військовий обов`язок та військову службу», пп. 1 п.1, пп. 4 п.1, пп.8 п.1, пп. 10 п.1, пп. 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, Указів Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, № 69/2022 від 24.02.2022, № 65/2022.

Так, згідно абзацу 3 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Так, згідно частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

У постанові № 1055 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_2 від 09.08.2025 не конкретизовано який саме абзац ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» порушив ОСОБА_1 .

Відповідно до абз. 1 та 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема виділених представником відповідача окремих абзаців, - взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: 2) на військовий облік військовозобов`язаних: які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку.

Як вбачається з відомостей з військового квитка ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 від 28.06.1991 р. він взятий на військовий облік 15.07.1993 р. та, в подальшому, знятий з військового обліку 20.12.2013 р.

Згідно відомостей електронного військово-облікового документу на ім`я ОСОБА_1 , сформованого з допомогою мобільного застосунку Резерв+, який в свою чергу відображає актуальну інформацію, яка міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані в строк визначений законом та має про це відповідну відмітку в документі «Дані уточнені вчасно», дата уточнення 10.07.2024.

При цьому, посадовою особою у спірній постанові інкриміновано позивачу не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не уточнення в повному обсязі даних.

Відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок призову), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно з п. 28 Порядку призову виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Як визначено п. 29 Порядку призову, у повістці, серед іншого, зазначається: мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ.

Згідно із п. 41 Порядку призову належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення як порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210 КУпАП не застосовуються за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Згідно з ч. 3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Обставин, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 у спосіб, встановлений у примітці до ст. 210 КУпАП, відповідачем суду не надано.

В ході судового розгляду відповідачем не надано доказів, що ним вживалися заходи для отримання персональних відомостей ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Відповідно до підпункту 10-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Отже вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані, а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до абзацу 4 пункту 34 Порядку призову, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом 7 діб.

Згідно пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Як стверджує позивач, повістку про виклик до ТЦК він не отримував, такий факт не заперечує і відповідач у своєму відзиві.

Отже, в ході розгляду справи, судом не встановлено належного оповіщення позивача про його виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та мети виклику військовозобов`язаного.

ОСОБА_1 , окрім того, що він знятий з військового обліку, встановив мобільний додаток Резерв+ та в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних і резервістів уточнив свої персональні дані в строк визначений законом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не ухилявся від військового обліку та служби, жодних повісток від представників ІНФОРМАЦІЯ_2 ні особисто, ні засобами поштового зв`язку не отримував. Жодних дій для ухилення від військового обліку не вчиняв.

Суд зазначає, що інкриміноване порушення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є помилковим, оскільки ОСОБА_1 взятий на військовий облік та вчасно уточнив дані, що свідчить про дотримання позивачем вимоги зазначеної статті Закону.

Щодо тверджень відповідача про те, що ОСОБА_1 не проходив військово-лікарську комісію, то останнім не надано суду доказів видачі такого направлення ОСОБА_1 .

Щодо позиції відповідача про те, що ОСОБА_1 було добровільно написано заяву від 09.08.2025 про визнання вини в порушенні правил військового обліку, а позиції позивача про те, що вона написана під примусом суд не бере її в основу доказів, оскільки встановити істині обставини ситуації, що відбувалася в приміщенні ТЦК 09.08.2025 не вдається можливим.

Аналізуючи обставини справи та досліджені докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП.

Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17, згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Недоведена вина прирівнюється до невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд наголошує, що згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які безсумнівно підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини трактуються на користь особи відносно якої складена постанова, оскільки наявні у справі докази, не дають підстав для висновку про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Отже, враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 247, 251, 255, 256, 280 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі по адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову № 1055 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_2 від 09.08.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік