Справа № 206/3052/25
Суддя: Кушнірчук Р. О.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 206/3052/25
Провадження 2-а/206/65/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

3 червня 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто справу та винесено постанову № 174 від 21.05.2025 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач вважає вказану постанову незаконною з тих підстав, що він є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 14.12.2022 № 1243- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до зазначеної довідки, він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 . До звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 , він перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до вимог чинного законодавства ним було виконано обов`язок щодо оновлення даних, оскільки 11.07.2024 за допомогою застосунку "Резерв+ ним було оновлено облікові дані, де було зазначено фактичну адресу проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується сформованим витягом з застосунку Резерв+, а тому він не ухилявся від військового обліку та не переховувався від ТЦК та СП. Так, виконуючи покладений на нього обов`язок, будучи раніше визнаним непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час, 27.01.2025 він самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання направлення на військово - лікарську комісію для визначення ступеня придатності до військової служби. Перебуваючи у вищезазначеному ТЦК та СП, він надав працівнику свої документи, а саме паспорт, картку платника податків та довідку від 14.12.2022 № 1243- про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи. Після чого, йому було видано направлення на проходження медичного огляду, який він розпочав 27.01.2025. Дані обставини є підтвердженням того, що він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 наприкінці січня 2025 року, що спростовує твердження вказане в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, про те, що він звернувся до ТЦК та СП із заявою про взяття на військовий облік лише 09.05.2025. Фактично у цей день він не міг перебувати в ТЦК та СП, так як перебував за місцем свого працевлаштування, а саме КП ЛБКЛЗНГПП». Разом із цим, 21.05.2025 йому було просто вручено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та поставлено перед фактом, що необхідно сплатити штраф, лише після цього йому буде видано військовий квиток, таким чином, позбавивши його можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі на отримання правової допомоги. 19.05.2024 року набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил з військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку па мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а сааме щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Отже, до 19.05.2024 норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало. Тобто, з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду. З 19.05.2024 статтю 210 КУпАП доповнено приміткою, відповідно до якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної з взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Чинним законодавством заборонено притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо на момент подій адміністративна відповідальність не була передбачена певною нормою КУпАП, адже закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Отже, 14.12.2022 він не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, бо норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024. Тож немає ні події, ні складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за яке його піддано такому суворому стягненню. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе, бо закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії, а тому просить суд постанову винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення № 174 від 21.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі з викладених у ньому підстав, в подальшому подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 не погодившись з вказаним позовом, подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що 14 грудня 2022 року позивач був взятий на облік внутрішньо переміщеної особи із зазначенням фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Дана обставина підтверджується довідкою від 14 грудня 2022 року № 1243- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Відповідно до абз. 7 п. 1 Правил військового обліку (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік. Дана норма діє в чинній редакції від 16 травня 2024 року. Вставши на облік як внутрішньо-переміщена особа, позивач не з`являвся до відповідача для постановки на військовий облік за новим місцем проживання. Не вчинив він цього і протягом семиденного строку після набрання чинності сучасною редакцією Правил військового обліку, яка зобов`язала усіх військовозобов`язаних (ним є Позивач) встати на військовий облік за актуальним місцем проживання чим прямо порушив чітко встановлений з 16 травня 2024 року для нього обов`язок. Позивач з`явився до відповідача для постановки на військовий облік лише 16 травня 2025 року. Слід врахувати, що 23 серпня 2011 року позивач був знятий з військового обліку як військовозобов`язаний і до явки до відповідача 16 травня 2025 року взагалі ніде не перебував на військовому обліку. Отже, посилання позивача на відсутність з його боку порушень Правил військового обліку спростовується обставинами справи. Посилання позивача на примітку до ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення, також не виключає факт порушення з його боку, оскільки абз. 7 п. 1 Правил військового обліку прямо передбачає обов`язок особистої явки військовозобов`язаного для взяття на військовий облік, що виключає можливість зробити це дистанційно через інформаційно-телекомунікаційні системи. За таких умов, позивач порушив свій обов`язок встати в семиденний строк на військовий облік за новим місцем проживання, тому його правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 - не підлягають задоволенню

04 червня 2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а від відповідача витребувано належним чином завірену копію справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Під час розгляду справи було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та було винесено постанову № 174 від 21.05.2025 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка підписана начальником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_3 .

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 16.05.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 прибув громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 для постановки на м військовий облік за новим місцем проживання.

16 травня 2025 року під час проведення перевірки військово-облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 14 грудня 2022 року поселився за адресою: АДРЕСА_2 .

Це підтверджується довідкою від 14 грудня 2022 року № 1243- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до підпункту 7 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 не став на військовий облік військовозобов`язаних за новим місцем проживання у 7- ленний строк, а особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 з відповідною заявою лише 09 травня 2025 року.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 порушив підпункт 7 пункту 1 Правил військового обліку, встановлених Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487 та вимоги абзацу 5 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. зі змінами та доповненнями.

Приймаючи до уваги, що з 17.03.2014 року Указом Президента № 303(2014) оголошено мобілізацію, чим введено особливий період та Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022р. «Про загальну мобілізацію», яким введено воєнний час, які діють на теперішній час, громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

З оглянутих судом матеріалів вбачається, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 14.12.2022 № 1243- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.13).

Відповідно до зазначеної довідки, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

11 липня 2024 року за допомогою застосунку "Резерв+ позивач оновив облікові дані., де зазначив фактичну адресу проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується сформованим витягом з застосунку Резерв+ (а.с.15-21).

Відповідно до п. 2 розділу II Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист встановлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки і військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

27 січня 2025 року позивач самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання направлення на військово - лікарську комісію для визначення ступеня придатності до військової служби та надав працівнику свої документи і отримав направлення на проходження медичного огляду.

При проходженні медичного огляду позивачу видавались направлення на проходження додаткових обстежень (а.с.22-26).

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про те, що вперше він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 ще наприкінці січня 2025 року, що спростовує відомості вказані у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності про те, що ОСОБА_1 звернувся до ТЦК та СП із заявою про взяття на військовий облік лише 09.05.2025 року.

Абзацом 4 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» ( в редакції чинній станом на час події 14.12.2022) передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно - територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Однак, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» до 19.05.2024 року не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку.

Проте з 19.05.2024 року в Законі № 2232-ХІІ діє положення ч. 10 ст. 1, яким визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч. 7 ст. 1 вказаного Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом та районні, міські (районні у містах) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 року набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил з військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку па мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Таким чином, до 19.05.2024 року норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало.

Саме з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

З 19.05.2024 статтю 210 КУпАП доповнено приміткою, відповідно до якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної з взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Чинним законодавством заборонено притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо на момент подій адміністративна відповідальність не була передбачена певною нормою КУпАП, адже закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що він не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024 року, а тому в його діях немає ні події, ні складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе, бо закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії.

У зв`язку з вищевикладеним, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, стосовно останнього підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.1, 2, 5, 6, 9, 73-79, 90, 121, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 174 від 21 травня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук