Справа № 704/723/25
Суддя: Дьяченко Д. О.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тальнівський районний суд Черкаської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 704/723/25

01.10.2025 року Тальнівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді Дьяченка Д.О.

при секретарі Табачківській М.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Тальнівського районного суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 14.05.2025 р. серія АВ№00006060, постанови від 15.05.2025 р. серія АВ№00006098, постанови від 15.05.2025 р. серія АВ№00006126, постанови від 23.05.2025 р. серія АВ№00006211. Свій позов позивач мотивує тим, що оскаржуваними постановами його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП за перевищення встановлених габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами та накладено штраф. Позивач вважає, що дані постанови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідачем умисно приховано відомості про причеп-контейнеровоз, а отже дані постанови не відповідають вимогам інструкції №12. При обчисленнях відсотку перевищення відповідачем не враховано типу транспортних засобів (контейнеровози), по яких передбачено збільшені вагові норми 44 тони та помилково застосовано норму 40 тон. Також розглядаючи адміністративні правопорушення, Укртрансбезпека повинна була провести розгляд справ за участю позивача, однак обмежилась формальним виписуванням постанов, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 16.06.2025 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача надіслала до суду відзив на позов в якому просить у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Натомість, позивачем не надано належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів. Також позивачем не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням. Окрім того, так само відсутні будь-які ознаки перевезення контейнерів на зображеннях транспортного засобу в момент вчинення правопорушення. При цьому, позивачем до матеріалів справи не долучено належних доказів, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належать позивачу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнері згідно з їх призначенням, а також не надано доказів на підтвердження того який вантаж перевозився та у який спосіб. Отже, позивач здійснював перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса для такого транспортного засобу має бути не більше 40 тон.

Позивач надав суду відповідь на відзив в якому зазначив, що відзив відповідача побудований на особистих судженнях про маркування, про фітинги, тощо. Укртрансбезпека не має жодних повноважень на проведення якихось аналізів маркування, надання оцінок щодо типу транспортування засобу.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 14.05.2025 р. серія АВ№.05.2025 о 20.36 год. за адресою М-21, км. 247+432, Вінницька область зафіксовано транспортний засіб МАN ТGS 26.440 д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого відповідальна особа допустила рух т.з. із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси т.з. на 5,638% (2,255 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 15.05.2025 р. серія АВ№.05.2025 о 20.26 год. за адресою М-21, км. 247+432, Вінницька область зафіксовано транспортний засіб МАN ТGS 26.440 д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого відповідальна особа допустила рух т.з. із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси т.з. на 6,313% (2,525 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 15.05.2025 р. серія АВ№.05.2025 о 09.17 год. за адресою М-21, км. 247+432, Вінницька область зафіксовано транспортний засіб МАN ТGS 26.440 д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого відповідальна особа допустила рух т.з. із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси т.з. на 5,188% (2,075 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 23.05.2025 р. серія АВ№.05.2025 о 18.02 год. за адресою М-21, км. 247+432, Вінницька область зафіксовано транспортний засіб МАN ТGS 26.440 д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого відповідальна особа допустила рух т.з. із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси т.з. на 5,188% (2,075 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником вказаного в постанові автомобіля МАN є ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті. Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, здійснює здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритновагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (надалі - Правила № 30). Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством. У той же час, відповідно до пункту 3 Правил № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі Порядок № 1174).

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі система) взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до пункту 7 даного порядку фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку. Положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: - вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; - вимірювання загальної маси транспортного засобу; - визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; - вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; - визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; - фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); - фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; - фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); - первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційнотелекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; - автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень). Згідно пункту 15 Порядку № 1174 метадані повинні містити дані про: - засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); - місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); - найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; - дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу.

З положень Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 229 КУпАП, органи автомобільного транспорту та електротранспорту розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом, зокрема, але не виключно (частини друга, третя статті 132-1 КУпАП). Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частини друга, третя статті 132-1 КУпАП).

Відповідно до статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувані позивачем постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідають усім вищенаведеним в законодавстві критеріям та містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, а отже, зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритновагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, При цьому, подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваних постановах.

Щодо посилання позивача на те, що в постановах про притягнення його до відповідальності не враховано типу транспортного засобу (контейнеровози), по яких передбачено збільшені вагові норми 44 тони та помилково застосовано норму в 40 тон, то суд зазначає, що відповідно до пп. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для комбінованих транспортних засобів, зокрема: - трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення); - трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення).

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху повна маса 44 тони встановлена у разі здійснення перевезення вантажу в контейнерах або в змінних кузовах. Тобто вимоги п.22.5 ПДР України стосуються обмежень по загальній масі та/ або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача. Крім того, вказаною статтею, передбачено, що максимальне навантаження в 44 тони для контейнеровоза допускається лише, що здійснюється перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів.

Відповідно до п.17.2-17.5 Наказу міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажнорозвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (п.17.5. Наказу №363).

Аналіз наведених положень свідчить про те, що ключове визначення максимально допустимої фактичної маси транспортного засобу позивача у 40 тон або 44 тони має факт здійснення позивачем перевезення саме контейнера (змінного кузова), а не здійснення перевезень напівпричепом (контейнеровозом).

Позивачем не надано доказів перевезення контейнеровозом саме контейнеру.

Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. Натомість, з матеріалів справи, а саме з фотознімків доданих до оскаржуваної постанови, можна встановити, що вказаний у постанові сідельний тягач з напівпричепом перевозив переобладний з контейнера причіп, тобто до конструкції контейнера якого внесено зміни - додано тентований верх. Вказаний контейнер не містив маркування та пломбування.

Також відповідно до п.17.9 Наказу міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору. Саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом, а не товарно-транспортна накладна чи довідки про вантаж. Таким чином, без зазначеного вище маркування транспортний засіб не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, а на вантажні перевезення таким транспортним засобом, застосовуються загальні норми, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т.

Згідно інформації яка міститься в товаро-транспортних накладних (надані позивачем до позовної заяви), транспортний засіб був завантажений ячменем насипом. Таким чином, максимально допустиме навантаження для транспортних засобів позивача відповідно до п.п. «б» п. 22.5 ПДР України становить 40 т. Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у Постанові від 29.01.2020р. у справі №814/1460/16 (пп. 61-68 Постанови), Миколаївським окружним адміністративним судом в постанові від 23.12.2020 р. № 400/4646/20, у постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2022 № 484/202/22, від 21.12.2022 у справі № 495/10564/21, від 18.04.2023 у справі 513/1085/22.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 14.05.2025 р. серія АВ№00006060, постанови від 15.05.2025 р. серія АВ№00006098, постанови від 15.05.2025 р. серія АВ№00006126, постанови від 23.05.2025 р. серія АВ№00006211 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 необхідно залишити без змін, а позовну заяву - залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, залишити без задоволення, а постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 14.05.2025 р. серія АВ№00006060, постанови від 15.05.2025 р. серія АВ№00006098, постанови від 15.05.2025 р. серія АВ№00006126, постанови від 23.05.2025 р. серія АВ№00006211 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Дьяченко