Справа № 487/5799/25
Суддя: Сухаревич З. М.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/5799/25
Провадження № 2-а/487/80/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

12 серпня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , подана адвокатом Коренко Т.В. В позовній заяві позивач просить: поновити строки на оскарження. Скасувати постанову № 568 року від 11.07.2025 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. та провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позиція позивача та заперечення відповідача.

Позовна заява мотивована тим, що повістку про виклик в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не отримував, що свідчить про порушення процедури належного повідомлення та вручення повістки та є підставою для скасування постанови. Обставини, викладені в постанові не відповідають дійсності, оскільки після отримання сповіщення в застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 08.07.2025 самостійно прибув в ІНФОРМАЦІЯ_2 та відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. З 10.07.2025 ОСОБА_1 є військовослужбовцем, із чого випливає, що оскаржувана постанова була винесена з порушенням оскільки ОСОБА_1 не міг бути присутнім при розгляді справи, був позбавлений можливості надати свої пояснення та заперечення. Отже, оскільки відповідачем була порушена процедура винесення постанови, процедура належного повідомлення та вручення повістки, то вона підлягає скасуванню. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 04.08.2025, тому з цього дня слід рахувати строк на її оскарження.

01 вересня 2025 року надійшла заява на виконання ухвали та відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що позивачу було надіслано повістку засобом поштового зв`язку з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 26.06.2025 о 09:00 годині для уточнення даних. У поштовому повідомленні проставлена відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних, що вважається належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Позивач не надав належне підтвердження того, що він повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 про причину своєї неявки за викликом шляхом безпосереднього звернення до Відповідача не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття. Так як Позивач не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 рахується як особа яка порушує правила військового обліку від 06.07.2025 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ці дані встановлюються відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_6 вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає.

Процесуальні дії у справі.

13 серпня 2025 року поновлено строк на оскарження постанови № 568 року від 11.07.2025, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано у відповідача докази.

Представник позивача в судове засідання не прибув, причин не повідомила.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причин не повідомив.

Про дату та час розгляду справи учасники справи були повідомлені належним чином та їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду справи (ст. 268 КАС України).

Дослідивши матеріали та надані докази, суд приходить до такого висновку.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 16.06.2025 ОСОБА_1 була надіслана повістка № 3951875 про виклик в ІНФОРМАЦІЯ_7 для уточнення даних 26.06.2025 л 09:00 год.

07.07.2025 вказана повістка повернулась адресанту з довідкою АТ «Укрпошта» «відсутній за вказаною адресою».

08 липня 2025 року уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 складено протокол № 594 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом без поважних причин та не повідомив причину неприбуття на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце зазначене в повістці №3951875 від 16.06.2025 року, чим порушив вимоги п. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 21 та п. 34 постанови №560 від 16 травня 2024 року. Також ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 11.07.2025 о 10:00 год.

11 липня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 винесено постанову №568, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно даної постанови правопорушення полягає в тому, що: «08.07.2025 року о 10 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 було доставлено ОСОБА_1 , який не з`явився за викликом без поважних причин та не повідомив причину неприбуття на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце зазначене в повістці №3951875 від 16.06.2025 року, чим порушив вимоги п. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 21 та п. 34 постанови №560 від 16 травня 2024 року. Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Крім того, слід зазначити, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який діє до теперішнього часу.»

Позивач не погоджується з цією постановою та просить її скасувати.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи відповідність спірного рішення критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Приписами ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і по теперішній час.

Відповідно до постанови № 568, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 21 та п. 34 постанови №560 від 16 травня 2024 року.

Так, згідно п. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (у редакції на день винесення оскаржуваної постанови), за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до пунктів 23, 24 цього Порядку, поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до п. 34 Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, складає неявка військовозобов`язаного за викликом для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, без поважних причин до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Відповідно до п. 41Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (у редакції на день винесення оскаржуваної постанови), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до другого і третього речення ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 КУпАП, вчинених в особливий періоду, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можливий за заявою такої особи, де не оспорюється допущене порушення та надана згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності - стаття 279-9 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Оцінка суду.

Підставою для накладення адміністративного стягнення на позивача є його неявка за викликом без поважних причин та не повідомлення причин неприбуття на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце зазначене в повістці №3951875 від 16.06.2025 року, що є порушенням вимоги п. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 21 та п. 34 постанови №560 від 16 травня 2024 року.

З даного приводу суд зазначає, що ані у протоколі № 594, ані у оскаржуваній постанові не зазначено на яку дату викликали ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не зазначено мету виклику.

Отже в оскаржуваній постанові не повно викладено обставини, установлені під час розгляду справи, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП. Так само протокол № 594, який є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено місце, час вчинення (місце та строк явки за повісткою), що є грубим порушенням права особи на захист, оскільки не вказує на конкретні її дії, які розцінюються представниками державної влади як правопорушення. У такому вигляді протокол не може бути доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку (постанова Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а). Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (постанова Верховного Суду від 18.07.2020 у справі №216/5226/16-а).

Повістка №3951874 від 16.06.2025, на яку є посилання в оскаржуваній постанові, надана відповідачем на запит суду, а також надані докази, які свідчать про невручення даної повістки через відсутність адресата за вказаною адресою.

Такі причини невручення повістки є належним підтвердженням оповіщення ОСОБА_1 про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що відповідає положенням п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

За такого доводи позивача про порушення позивачем процедури належного повідомлення та вручення повісткисуд відхиляє.

Щодо доводів позивача про порушення його прав через розгляд справи без його участі, суд зазначає таке.

Як встановлено з матеріалів справи, позивача було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 11.07.2025 о 10:00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_8 , на розгляд справи ОСОБА_1 не прибув, причин не повідомив.

Разом з цим, позивач був призваний на військову службу по мобілізації 09.07.2025 та направлений до військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2025 № 227.

Відповідач, який і здійснив призов позивача за мобілізацією на військову службу, не забезпечив присутність позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, пунктом 10 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з огляду на проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.

Проте на вказані положення закону відповідач не звернув уваги та притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, незважаючи на проходження ним військової служби.

Отже, постанова № 568 від 11.07.2025 є протиправною та підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Висновок суду.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частини сьома статті 139 КАС України).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 605,60 грн.

Враховуючи викладене, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 2, 5-15, 73-77, 90, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Скасувати постанову № 568 від 11 липня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підстав п. 10 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2025 року.

Суддя: З.М. Сухаревич