Справа № 520/34640/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 р. Справа № 520/34640/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 30.06.25 по справі № 520/34640/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.12.2024 року № 54 щодо відмови в переведені та виплаті з 05.12.2024 року ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до п. 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII з урахуванням довідок про заробітну плату від 03.12.2024 року № 230 та від 03.12.2024 року № 231;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести та виплатити з 05.12.2024 року ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до п. 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII з урахуванням довідок про заробітну плату від 03.12.2024 року № 230 та від 03.12.2024 року № 231.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 05.12.2024 звернувся із заявою про переведення його з пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015. До заяви додав довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії. Однак, відповідач рішенням від 13.12.2024 року № 54 відмовив у переведенні позивача на пенсію державного службовця.

Позивач вважає відмову органу Пенсійного фонду України протиправною та вказує на дотримання усіх умов, передбачених Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII, частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993, а саме: наявність необхідного віку, страхового стажу, стажу служби на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, понад 20 років станом на 01.05.2016, що у сукупності дає право на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.12.2024 року № 54.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2024 р. №26720, щодо переходу з пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за пенсію згідно з Законом України "Про державну службу" з урахування м висновків суду у цій справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп..

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що основним критерієм, за яким визначається можливість зарахування періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. За нормами Митного кодексу України посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, а не ранги державних службовців, посади посадових осіб контролюючих органів не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України. Таким чином, періоди роботи у митних органах на посадах, за якими присвоюються спеціальні звання, до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії державного службовця незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку, не зараховуються. Згідно наданих документів до електронної пенсійної справи стаж державної служби позивача зараховано з моменту присвоєння рангу державного службовця, а саме: з 01.07.2013 по 31.12.2013 - 12 ранг. Стаж державної служби складає 6 місяців. В зв`язку з вище викладеним та оскільки у ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 відсутні 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723- XII та актами Кабінету Міністрів України, внаслідок незарахування до такої служби періодів роботи у митних органах, тому відповідно відсутні підстави в переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 10.12.2015 року.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 09.07.1984 ОСОБА_1 , вбачається наявність наступних записів про трудову діяльності позивача на державній службі, в органах державної митної служби, присвоєння персональних та спеціальних звань, рангів державного службовця у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 09.07.1984 містяться наступні записи про періоди:

Рівненська митниця:

11.07.1994 призначена на посаду інспектора митниці;

02.06.1995 прийняла присягу державного службовця;

10.04.1997 звільнена в зв`язку з ліквідацією митниці;

11.04.1997 призначена інспектором відділу митних доходів та платежів;

30.08.1999 звільнена з посади інспектора відділу митних доходів та платежів;

Державна митна служба України Київська регіональна митниця,

06.09.1999 зарахована на посаду інспектора відділу митних доходів та платежів (по переводу з Рівненської митниці);

11.01.2000 призначена на посаду старшого інспектора відділу митниці доходів та платежів;

01.03.2000 присвоєно персональне звання Інспектор митної служби І рангу;

14.06.2000 звільнена по переведенню до Північної регіональної митниці;

Державна митна служба України Північна регіональна митниця,

15.06.2000 прийнята на посаду старшого інспектора по переведенню з Київської обласної митниці;

01.05.2002 призначена на посаду провідного інспектора групи платежів вантажного відділу "Святошин";

01.09.2003 призначена на посаду провідного інспектора відділу митних платежів сектора оформлення;

05.09.2003 присвоєне персональне звання "Радник митної служби ІІ рангу";

10.02.2004 призначена на посаду головного інспектора відділу митних податків;

01.04.2004 присвоєне спеціальне звання "Радник митної служби ІІІ рангу";

07.09.2006 переведена на посаду начальника сектора оформлення цього ж відділу як така, що успішно прошла стажування;

30.12.2006 звільнена у порядку переведення до Центральної регіональної митниці;

Державна митна служба України Центральна регіональна митниця,

02.01.2007 призначена у порядку переведення з Північної регіональної митниці на посаду начальника сектора оформлення відділу митних платежів Центральної регіональної митниці;

22.08.2007 призначена на посаду заступника начальника відділу митних платежів, як така, що успішно пройшла стажування на посаді;

30.04.2008 звільнена із займаної посади;

Державна митна служба України Київська обласна митниця,

01.05.2008 призначена у порядку переведення з Центральної регіональної митниці на посаду заступника начальника відділу митних платежів Київської обласної митниці;

26.06.2008 присвоєне спеціальне звання "Радник митної служби 2 рангу";

22.06.2010 призначена на посаду заступника начальника відділу адміністрування митних платежів;

15.07.2010 призначена на посаду начальника відділу адміністрування митних платежів, як така, що була зарахована до кадрового резерву на цю посаду;

27.07.2010 присвоєно спеціальне звання "Радник митної служби 1 рангу";

01.02.2012 призначена на посаду заступника начальника відділу митних платежів у зв`язку з реорганізацією Київська обласна митниця Державної митної служби України реорганізована шляхом приєднання до Київської митниці Міндоходів Міністерства доходів і зборів України;

27.05.2013 призначена на посаду заступника начальника відділу митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Київської митниці Міндоходів у порядку переведення з Київської обласної митниці;

01.07.2013 присвоєний 12 (дванадцятий) ранг державного службовця;

13.08.2013 переведена на посаду начальника відділу заходів регулювання ЗЕД управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД за результатами стажування;

01.01.2014 присвоєно спеціальне звання "Радник податкової та митної справи І рангу";

09.12.2014 переведена на посаду начальника відділу митних платежів управління адміністрування митних платежів та митна - тарифного регулювання Київської митниці ДФС;

08.04.2015 переведена на посаду головного державного інспектора відділу митних платежів управління адміністрування митних платежів та митно - тарифного регулювання;

21.03.2016 переведена на посаду головного державного інспектора відділу митної вартості та адміністрування митних платежів управління адміністрування митних платежів;

17.01.2017 переведена на посаду головного державного інспектора відділу адміністрування митних платежів управління адміністрування митних платежів;

06.04.2017 звільнена за згодою сторін.

Позивач 05.12.2024 звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення її пенсії за віком, призначеної відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію у відповідності до норм Закону України "Про державну службу" від 10.12.2005 №889.

За принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 від 05.12.2024 про перехід на інший вид пенсії розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.12.2024 року № 54 ОСОБА_1 відмовлено в переведенні з пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Зі змісту копії рішення відповідача вбачається, що останнє містить в собі зазначення про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком призначену згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До заяви надано трудову книжку, довідку від 26.11.2024 № 161 про стаж державної служби, видану Державною митною службою України Київською митницею, довідку від 03.12.2024 № 230 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідку від 03.12.2024 № 231 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби. З 01 травня 2016 року набув чинності Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII. Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому розділ XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII збережено право державних службовців за певних умовах на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-XII. У пунктах 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закон № 889-VIII врегульовано право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII. На призначення пенсії за Законом № 889-VIII можуть розраховувати дві категорії осіб:- державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII (станом на 01 травня 2016 року) обіймають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України; - особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України. Основним критерієм, за яким слід визначити можливість зарахування того чи іншого періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723XII є встановлення за найманою посадою відповідного рангу. Стаж державної служби заявниці зараховано з моменту присвоєння рангу державного службовця, а саме: з 01.07.2013 по 31.12.2013 - 12 ранг. Стаж державної служби складає 6 місяців. Враховуючи вищезазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", згідно поданої заяви від 05.12.2024 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи відповідно до Закону України "Про державну службу".

Не погодившись зі спірним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.12.2024 року № 54 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2024 р. №26720, щодо переходу з пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за пенсію згідно з Законом України "Про державну службу" з урахуванням висновків суду у цій справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015, згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями якого втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до положень пункту 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 року після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 вказаного Закону та Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Тобто, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 вік і страховий стаж.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 (у редакції на час набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 5 Порядку №283 регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку №283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з п. 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. Скарги, пов`язані з визначенням стажу роботи державних службовців, розглядаються згідно з чинним законодавством.

Частиною 17 статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 регламентовано, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначає статус працівників митної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності є Митний кодекс України.

Стаття 154 Митного кодексу України 1991 року передбачала, що службовим особам митних органів України присвоюються персональні звання відповідно до займаних посад і стажу роботи.

Статтею 430 Митного кодексу України 2002 року (який набрав чинності 1 січня 2004 року) визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України "Про державну службу". Пенсійне забезпечення працівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, які не є посадовими особами, здійснюється на загальних підставах відповідно до законодавства України про пенсійне забезпечення.

Частиною 1 статті 569 Митного кодексу України 2012 року встановлено, що працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Відповідно до статті 588 Митного кодексу України 2012 року пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому, період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Частиною 2 статті 588 Митного кодексу України 2012 року визначено, що пенсійне забезпечення працівників органів доходів і зборів, які не є посадовими особами, здійснюється на підставах та у порядку, встановлених законом.

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839 (постанова втратила чинність у частині, що стосується присвоєння спеціальних звань посадовим особам митних органів згідно з Постановою КМ України № 501 від 17.06.2020).

Згідно п. 9 Порядку № 839 посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

За приписами п. 3 Порядку №839 до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону №889 та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року №229, які діють з 01.05.2016 року, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Враховуючи вищенаведне, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 03.07.2018 у справі №265/3709/17, від 19.03.2019 у справі №357/1457/17, від 15.08.2019 у справі №676/6166/17, від 01.04.2020 у справі №607/9429/17, від 02.04.2020 у справі №687/545/17, від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17, від 29.11.2022 у справі №431/991/17, від 27.01.2023 у справі №340/4184/21, від 11.04.2023 у справі №620/965/20 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі №822/524/18, які враховуються в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Поряд з тим, мотивуючи спірне рішення відповідач зазначив, що періоди роботи посадових осіб, зокрема, позивача в органах державної митної служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання - не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а відтак у позивача відсутній стаж на посадах державної служби, необхідний для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Колегія суддів вважає вказану підставу помилковою, через наступне.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону № 899-VIII стаж державної служби за періоди роботи до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Статтею 25 Закону №3723-ХІІ встановлено, що основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який і приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади структурі державного органу. Крім того, встановлені категорії посад державних службовців, а також передбачено, що Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення д відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Відповідно до ч.18 ст.37 Закону №3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначає статус працівників митної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності є Митний кодекс України.

Стаття 154 Митного кодексу України від 12.12.1991 року передбачала, що службовим особам митних органів України присвоюються персональні звання відповідно до займаних посад і стажу роботи.

Відповідно до ст. 430 Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-ІV (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України "Про державну службу". Пенсійне забезпечення працівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, які не є посадовими особами, здійснюється на загальних підставах відповідно до законодавства України про пенсійне забезпечення.

Статтею 407 Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-ІV передбачено, що посадовими особами митної служби України є працівники митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, на яких цим Кодексом та іншими законами України покладено здійснення митної справи, організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і яким присвоєно спеціальні звання.

Відповідно до ст. 569 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Абзацом першим ч.1 ст. 588 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VІ передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митним кодексом України від 12.12.1991.

Аналізуючи вищевказані норми права, колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи митних органів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, що дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIIІ до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Так, п.1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283, який діяв на час проходження позивачем служби, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Пунктом 2 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у ст. 25 Закону України "Про державу службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Кабінетом Міністрів України відповідно до постанови від 25.03.2016 №229 затверджений Порядок обчислення стажу державної служби, пунктом 4 якого передбачено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема серед іншого, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

До набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889 порядок обчислення державної служби визначався постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби.

Таким чином, необхідно застосовувати норми Порядку №283, а саме пункту 2 вказаного порядку згідно з яким до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю.

Вказане підтверджується також положенням п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII, згідно з яким до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2016 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Таким чином, наведені норми підтверджують, що посадові особи митного органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Відтак, спеціальні звання посадових осіб митних органів - прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , від 09.07.1984 ОСОБА_1 працювала з 11.07.1994 по 30.08.1999, з 06.09.1999 по 30.12.2006, з 02.01.2007 по 30.04.2008, з 01.05.2008 по 06.04.2017 в органах державної митної служби, прийнявши 02.06.1995 присягу державного службовця.

Так, за час проходження публічної служби позивачу присвоєно такі персональні і спеціальні звання:

- з 01.03.2000 присвоєно персональне звання Інспектор митної служби І рангу;

- з 05.09.2003 присвоєне персональне звання "Радник митної служби ІІ рангу";

- з 01.04.2004 присвоєне спеціальне звання "Радник митної служби ІІІ рангу";

- з 26.06.2008 присвоєне спеціальне звання "Радник митної служби 2 рангу";

- з 27.07.2010 присвоєно спеціальне звання "Радник митної служби 1 рангу";

- з 01.07.2013 присвоєний 12 (дванадцятий) ранг державного службовця;

- з 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання "Радник податкової та митної справи І рангу".

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача та є чинним наразі, визначено, що посадові особи державної митної служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, тому період роботи ОСОБА_1 з 11.07.1994 по 30.08.1999, з 06.09.1999 по 30.12.2006, з 02.01.2007 по 30.04.2008, з 01.05.2008 по 06.04.2017 в органах державної митної служби підлягає зарахуванню до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відзиві про те, що вказаний стаж роботи позивача в митних органах у зв`язку із присвоєнням позивачу спеціального звання не може бути зарахований як стаж державного службовця, за наявності якого надається право на призначення пенсії державного службовця, є безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Таким чином, період роботи позивача з 11.07.1994 по 30.08.1999, з 06.09.1999 по 30.12.2006, з 02.01.2007 по 30.04.2008, з 01.05.2008 по 06.04.2017 в органах митної служби становить більше ніж 20 років, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача.

Крім того, згідно довідки Київської митниці ДМС України від 26.11.2024 №161 стаж державної служби позивача становить 22 років 08 місяців 20 днів.

Оскільки на час набрання чинності Закону №889-VII, а саме станом на 01.05.2016 в силу перерахованих вище норм законодавства позивач працювала на посадах державної служби понад 20 років, а станом на день звернення до відповідача із заявою від 05.12.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" мала стаж державної служби понад 20 років та має відповідний страховий стаж, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на призначення пенсії державного службовця у відповідності до норм ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723-ХІІ.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області безпідставно відмовлено у призначенні пенсії позивачу на підставі Закону України "Про державну службу", а тому вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.12.2024 року №54, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Враховуючи обставини, що відповідачем не здійснено належного розгляду заяви позивача, суд першї інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2024 №26720, щодо переходу з пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за пенсію згідно з Законом України "Про державну службу" з урахуванням висновків суду у цій справі.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 по справі № 520/34640/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова В.А. Калиновський