Справа № 140/11316/24
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/11316/24 пров. № А/857/3454/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Носа С.П.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року (судді Смокович В.І., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Луцьк) у справі №140/11316/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніколас» до Волинської митниці про визнання протиправними дій та скасування рішення та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Ніколас» звернувся з позовом до Волинської митниці (далі митний орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів від 01 жовтня 2024 року №UA205140/2024/000309/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/002651.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року задоволено позов повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Волинська митниця подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що рішення про коригування митної вартості товарів від 01 жовтня 2024 року №UA205140/2024/000309/2 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, положень Митного кодексу України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 311 КАС України розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що між ТОВ Ніколас та COМERCIAL GODEМA, S.L. 01.11.2023 укладений контракт № 01/11-2023 (далі Контракт) відповідно до якого продавець зобов`язується продати товар власного виробництва під торговою маркою Karibian descanco та під торговою маркою Tribekka, а Покупець купує товар згідно умов цього Контракту (арк. спр. 12-13).

Асортимент, кількість товару, ціна обговорюються в специфікаціях, інвойсах, пакувальних листах та узгоджених обома сторонами, які є невід`ємною частиною цього Контракту (Розділ 1 Контракту). Загальна сума контракту становить 1 000 000 (один мільйон) Євро.

Вартість кожної поставки товару буде визначено у специфікації кожної поставки окремо (Розділ 2 Контракту).

Відвантаження товарів здійснюється протягом 90 (дев`яносто) днів після підписання специфікації Продавцем та Покупцем на умовах FCA, Екла, Іспанія відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС (у редакції 2020 року).

Продавець гарантує відвантаження товарів, митне очищення протягом 24 годин після подачі транспортного засобу Покупцем на склад Продавця (Розділ 5 Контракту).

Між сторонами 27 серпня 2024 року була підписана специфікація № ЕS 8/8000805 відповідно до якого COМERCIAL GODEМA, S.L. поставляє ТОВ Ніколас товар (матраци) на загальну суму 79 191,37 Євро (арк. спр. 14-16).

На виконання умов наведеного контракту компанією COМERCIAL GODEМA, S.L. 26 вересня 2024 року виготовлений Комерційний інвойс № ЕS 8/82400004 на загальну суму 79 191,37 Євро, а 26 вересня 2024 року Пакувальний лист № 1 загальною вагою Нетто 10 853,01 кілограм, брутто 11 720 кілограм. В подальшому, 27 серпня 2024 року, між сторонами погоджений прайс-лист щодо вартості товар (арк. спр. 17-25).

Доставка товару здійснювалася автомобільний транспортом ФОП ОСОБА_1 на підставі договору від 20 травня 2024 року № 14/05-2024, який укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ Ніколас, предметом якого є доставлення вантажу до пункту призначення (арк. спр. 26-28).

Позивачем для здійснення митного оформлення партії товарів 01 жовтня 2024 року подано електронну митну декларацію №24UA93U9, серед товарів якої значиться:

№1 « 1. Матраци безпружинні з наповнювачем із полімерних матеріалів (піна пінополіуретанова, з ефектом пам`яті) та з покриттям з синтетичних текстильних матеріалів: Матрац ADDRESS **COOLER** V/5, оббивка-тканина, розмір 160X190 см 1 шт. Матрац ADDRESS **COOLER** V/5, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 3 шт. Матрац ADDRESS **COOLER** V/5, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 5 шт. Матрац ADDRESS **COOLER** V/5, оббивка-тканина, розмір 200X200 см 2 шт. Матрац ADVANCE VISCOX7 D40, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 3 шт. Матрац ADVANCE VISCOX7 D40, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 3 шт. Матрац ADVANCE VISCOX7 D40, оббивка-тканина, розмір 75X175 см 1 шт. Матрац ANKARA, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 2 шт. Матрац ATOMIC POCKET SPRINGS+MEMORY+BREEZE, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 1 шт. Матрац BIO-SILK NEW, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 2 шт. Матрац BIO-SILK NEW, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 2 шт. Матрац BLOOM V5, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 1 шт. Матрац BLOOM V5, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 1 шт. Матрац BRILLIANCE+TOPPER, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 2 шт. Матрац BRILLIANCE+TOPPER, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 3 шт. Матрац BOTANIC, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 2 шт. Матрац BOTANIC, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 2 шт. Матрац CASHMERE VISCO X4, оббивка-тканина, розмір 120X200 см 2 шт. Матрац CASHMERE VISCO X4, оббивка-тканина, розмір 140X200 см 1 шт. Матрац CASHMERE VISCO X4, оббивка-тканина, розмір 160X190 см 2 шт. Матрац CASHMERE VISCO X4, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 30 шт. Матрац CASHMERE VISCO X4, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 25 шт. Матрац CASHMERE VISCO X4, оббивка-тканина, розмір 200X200 см 2 шт. Матрац CASHMERE VISCO X4, оббивка-тканина, розмір 90X190 см 2 шт. Матрац CASHMERE VISCO X4, оббивка-тканина, розмір 90X200 см 2 шт. Матрац COMFORT FR, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 2 шт. Матрац COMFORT FR, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 2 шт. Матрац DAMAC BROWN, оббивка-тканина, розмір 140X200 см 2 шт. Матрац DAMAC BROWN +/-27CMS, оббивка-тканина, розмір 160X190 см 2 шт. Матрац DAMAC BROWN +/-27CMS, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 8 шт. Матрац DAMAC BROWN +/-27CMS, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 8 шт. Матрац DAMAC BROWN +/-27CMS, оббивка-тканина, розмір 200X200 см 3 шт. Матрац DAMAC GREY +/-23CMS, оббивка-тканина, розмір 100X200 см 2 шт. Матрац DAMAC GREY +/-23CMS, оббивка-тканина, розмір 120X190 см 1 шт. Матрац DAMAC GREY +/-23CMS, оббивка-тканина, розмір 120X200 см 13 шт. Матрац DAMAC GREY +/-23CMS, оббивка-тканина, розмір140X200 см 1 шт. Матрац DAMAC GREY +/-23CMS, оббивка-тканина, розмір 160X190 см 1 шт. Матрац DAMAC GREY +/-23CMS, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 40 шт. Матрац DAMAC GREY +/-23CMS, оббивка-тканина, розмір 180X190 см 1 шт. Матрац DAMAC GREY +/-23CMS, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 25 шт. Матрац DAMAC GREY +/-23CMS, оббивка-тканина, розмір 200X200 см 4 шт. Матрац DAMAC GREY +/-23CMS, оббивка-тканина, розмір 90X190 см 5 шт. Матрац DAMAC GREY +/-23CMS, оббивка-тканина, розмір 90X200 см 6 шт. Матрац ELEVA, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 8 шт. Матрац ELEVA, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 11 шт. Матрац ELEVA, оббивка-тканина, розмір 90X190 см 1 шт. Матрац ELEVA, оббивка-тканина, розмір 90X200 см 2 шт. Матрац EXCELLENCE, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 1 шт. Матрац EXCELLENCE, оббивка-тканина, розмір 200X200 см 1 шт. Матрац HABITAT, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 2 шт. Матрац HAPPY, оббивка-тканина, розмір 90X200 см 2 шт. Матрац HEDONIST, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 2 шт. Матрац ICEBERG 2.0 COOLER, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 4 шт. Матрац ICEBERG 2.0 COOLER, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 6 шт. Матрац ICEBERG 2.0 COOLER, оббивка-тканина, розмір 200X200 см 2 шт. Матрац JUVENIL K-501, оббивка-тканина, розмір 90X190 см 1 шт. Матрац JUVENIL K-501, оббивка-тканина, розмір 90X200 см 2 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 100X200 см 3 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 120X200 см 4 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 140X190 см 1 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 140X200 см 4 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 160X190 см 2 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 18 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 180X190 см 1 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 12 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 200X200 см 1 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 80X190 см 2 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 90X200 см 7 шт. Матрац JUVENIL MOD.LIFE, оббивка-тканина, розмір 90X200 см 3 шт. Матрац MAGNIFICENT, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 2 шт. Матрац MAGNIFICENT, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 2 шт. Матрац MAXIMUM 10.0 (V80+HR40 SOJA+BREEZE), оббивка-тканина, розмір 180X200 см 5 шт. Матрац MAXIMUM 10.0 (V80+HR40 SOJA+BREEZE), оббивка-тканина, розмір 200X200 см 1 шт. Матрац MERINO V7, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 2 шт. Матрац MERINO V7, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 2 шт. Матрац MERINO V7, оббивка-тканина, розмір 200X200 см 2 шт. Матрац MODAL V4, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 1 шт. Матрац MYTHOS, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 1 шт. Матрац MYTHOS, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 1 шт. Матрац ORTHOPEDIC **COOLER**, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 1 шт. Матрац MOD.ORTHOPEDIC, оббивка-тканина, розмір 200X200 см 2 шт. Матрац PUZZLE, оббивка-тканина, розмір 160X190 см 1 шт. Матрац PUZZLE, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 4 шт. Матрац PUZZLE, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 5 шт. Матрац PUZZLE, оббивка-тканина, розмір 200X200 см 1 шт. Матрац SOLID COOLER *FIRM*, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 1 шт. Матрац THE UNIQUE FR, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 2 шт. Матрац THE UNIQUE FR, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 2 шт. Матрац TRENDY V7, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 2 шт. Матрац TRENDY V7, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 3 шт. Матрац TRENDY V7, оббивка-тканина, розмір 200X200 см 1 шт. Матрац CONTINENTAL V5, оббивка-тканина, розмір 160X200 см 3 шт. Матрац CONTINENTAL V5, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 4 шт. Матрац LAGOON, оббивка-тканина, розмір 90X190 см 5 шт. Матрац MOD.ORTHOPEDIC, оббивка-тканина, розмір 180X200 см 2 шт. Виробник: COMERCIAL GODEMA S.L., ES. Торговельна марка- 'Karibian descanso';

- №2 1.Готові текстильні вироби, білизна постільна з комбінованих текстильних матеріалів ( в яких переважає бавовна з доданням поліестеру для міцності): Наматрацник PROTECTOR WHITE, оббивка-тканина, розмір 90X190/200 см 6 шт. Наматрацник PROTECTOR WHITE, оббивка-тканина, розмір 120X190/200 см 2 шт. Наматрацник PROTECTOR WHITE, оббивка-тканина, розмір 160X190/200 см 25 шт. Наматрацник PROTECTOR WHITE, оббивка-тканина, розмір 180X190/200 см 30 шт. Наматрацник PROTECTOR WHITE, оббивка-тканина, розмір 200X190/200 см 3 шт. Виробник: COMERCIAL GODEMA S.L., ES. Торговельна марка- 'Karibian descanso';

- №3 1.Постільні речі, подушки з текстильних матеріалів, заповнені синтетичним волокном: Подушка COOLER VISCO X70, оббивка-тканина, розмір 40X70 см 45 шт. Подушка CARBONO OPCION 1 VISCOELASTICA, оббивка-тканина, розмір 67/70 см 20 шт. Виробник: COMERCIAL GODEMA S.L., ES. Торговельна марка- 'Karibian descanso' (арк. спр. 76-77).

Для підтвердження митної вартості транспортного засобу по МД №24UA93U9 позивачем додано: пакувальний лист від 26 вересня 2024 року №1; рахунок-фактура (інвойс) від 26 вересня 2024 року №8/82400004; автотранспортна накладна від 26 вересня 2024 року А №109395; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 27 вересня 2024 року №26/09; прайс-лист від 23 квітня 2024 року; Контракт від 01 листопада 2023 року №01/11-2023; специфікація від 27 серпня 2024 року №ES8/8000805; Договір про надання послуг митного брокера від 29 січня 2024 року №173/01; Договір (контракт) про перевезення від 20 травня 2024 року №14/05-2024; Заявка-Договір від 16 вересня 2024 року; судові рішення; копія митної декларації країни відправлення від 27 вересня 2024 року 24ES0017411ACAYBB6; МД від 01 жовтня 2024 року №24UA93U9 (арк. спр. 75-79, 84-86, 89-115).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею встановлено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять наступні розбіжності: - прайс-лист виробника б/н від 23 квітня 2024 року виданий виключно на конкретну поставку товару, проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу; - умови поставки FCA передбачають, що на покупця покладені обов`язки з оплати навантажувальних робіт, доставки, страхування. В графі 21 ДМВ відсутні відомості про вартість витрат на навантаження, страхування; - заявка-договір б/н від 16 вересня 2024 року містить інформацію щодо надання транспортно-експедиційних послуг. В довідці про транспортні витрати № 26/09 від 26 вересня 2024 року зазначена вартість транспортних витрат, інформація про експедиційні витрати не надана, ймовірно вони не включені до митної вартості. Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей та неможливість перевірити числовий розрахунок митної вартості. Згідно статті 53 та статті 54 МК України декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-лист) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) транспортні (перевізні) документи; 5) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено; 6) якщо здійснювалось страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до частини шостої статті 53 МК України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Декларантом листом від 01.10.2024 №01/10/2024 повідомлено, що всі документи по МД від 01.10.2024 №24UA93U9 були подані (зворот арк. спр. 117).

Відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/002651 (арк. спр. 33) та рішення про коригування митної вартості товарів від 01 жовтня 2024 року №UA205140/2024/000309/2 (арк. спр. 32), в якому митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, відповідно до наказу Державної митної служби України від 01 липня 2021 року № 476 Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу: Товар №1 на рівні 8,42дол. США/кг за МД від 22 січня 2024 року №UA209230/2024/006296, від 30 вересня 2024 року №UA209140/2024/027468.

В подальшому, товар було випущено у вільний обіг за МД від 02 жовтня 2024 року №24UA81U0 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (арк. спр. 34-36).

Уважаючи таке рішення відповідача разом із карткою відмови протиправними, позивач звернувся з позовом до суду про їх оскарження.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митне оформлення за правилами регулювання положень частини 1 статті 248 Митним кодексом України (далі МК України) розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина 1 статті 257 МК України).

Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2 статті 51 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 МК України, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).

Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У частині 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як визначено частиною 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Частиною 1 статті 58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. В частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується. А саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання частини 4 і 5 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Колегія суддів відповідно до матеріалів справи встановила, що митна вартість ввезених товарів визначена позивачем за першим методом - ціною договору.

Апеляційний суд аналізуючи апеляційні вимоги та підстави прийняття оскаржуваного рішення враховує наступне.

Позивач подав разом із МД подано документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною 2 статті 53 МК України: пакувальний лист від 26 вересня 2024 року №1; рахунок-фактура (інвойс) від 26 вересня 2024 року №8/82400004; автотранспортна накладна від 26 вересня 2024 року А №109395; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 27 вересня 2024 року №26/09; прайс-лист від 23 квітня 2024 року; Контракт від 01 листопада 2023 року №01/11-2023; специфікація від 27 серпня 2024 року №ES8/8000805; Договір про надання послуг митного брокера від 29 січня 2024 року №173/01; Договір (контракт) про перевезення від 20 травня 2024 року №14/05-2024; Заявка-Договір від 16 вересня 2024 року; судові рішення; копія митної декларації країни відправлення від 27 вересня 2024 року 24ES0017411ACAYBB6; МД від 01 жовтня 2024 року №24UA93U9 (а.с. 75-79, 84-86, 89-115).

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, що подані декларантом відповідно до частини 2 статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню. Отже, не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що прайс-лист виданий виключно на конкретну поставку товару, у той час як має бути виданий для широкого кола покупців та містити весь асортимент продукції, оскільки суд зазначає, що прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Поданий до митного оформлення прайс-лист оформлений на фірмовому бланку, в якому міститься інформація про вартість за одиницю товару. Прайс-лист оформлений для широкого кола осіб, адже не містить конкретного адресата, прайс-лист скріплений печаткою та підписом посадових осіб компанії, тому не повинен викликати будь-яких сумнівів у його належності.

При цьому, суд зауважує, що до переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція).

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Фактично прайс-лист є ціновою пропозицією щодо товару, на який є запит покупця (позивача); його відомості наводяться продавцем та до формування прайс-листа покупець відношення не має.

Положеннями пункту 4 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

В той же час, митним органом не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем прайс-листа, ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару, за умови, що відображена у прайс-листі інформація щодо вартості одиниці товару, в повній мірі відповідає вартості, що визначена у поданих до митного оформлення документах.

Відсутність прайс-листів від виробника товару для загального (широкого) кола покупців та щодо усього асортименту продукції, який виробник пропонує для продажу, за наявності поданих документів, які надають можливість перевірити правильність числових значень митної вартості, визначеної за першим методом, не є підставою для витребовування у декларанта додаткових документів та в подальшому для коригування митної вартості за резервним методом.

Також, суд відхиляє доводи Волинської митниці про ненадання документів про витрати по навантаженню/розвантаженню товару, з огляду на наступне.

Умови поставки FCA або Франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці: якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження; якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

Зі змісту зазначеного терміну убачається, що базис поставки на умовах FCA покладає зобов`язання по завантаженню на продавця. Відповідальність знімається з відправника вантажу в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики щодо транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому, всі експортні формальності та мита має здійснити та сплатити продавець, а витрати на імпортне оформлення залишаються на покупці. Ризики переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу у транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження транспорту перевізника.

Суд зауважує, що пунктом 5 контракту від 01.11.2023 № 01/11-2023 передбачено, що продавець гарантує відвантаження товарів, митне очищення протягом 24 годин після подачі транспортного засобу покупцем на склад продавця. Тому незрозуміло, на чому ґрунтуються сумніви відповідача з приводу можливого не включення до митної вартості витрат на навантаження, як з огляду на міжнародні правила тлумачення комерційних умов поставки (FCA), так і виходячи з умов договору, погоджених сторонами письмово. З поданих документів чітко убачається, що передача товару перевізнику здійснювалася продавцем, який ніс зобов`язання по завантаженню товару. З жодних документів - ні з договору, укладеного між продавцем та покупцем, ні з тих, які видані продавцем та є товарно-супровідними документами, не випливає інше.

Враховуючи наведене, відсутні підстави уважати, що витрати по завантаженню товару у місці передачі є додатковими витратами позивача, які не включені у митну вартість товару. Аналогічно по витратах на розвантаження, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про понесення позивачем таких витрат, такі докази не надані й відповідачем.

Таким чином, аналізуючи надані митному органу документи, апеляційний суд дійшов висновку, що окрім транспортних витрат від місця передачі товару перевізнику до кордону України, жодних інших витрат позивачем понесено не було, про що відповідачу у випадку детального вивчення наданих декларантом документів, мало бути відомо на момент прийняття рішення про коригування митної вартості, а щодо доводів апелянта із посиланням на постанову Верховного Суду від 30.06.2022 по справі №804/15901/15, така позиція касаційного суду на думку колегії суддів не є подібною із справою за позовом ТзОВ «Ніколас», адже у вказаній постанові Верховного Суду експорт товару здійснювався із рф та транспортування здійснювалось залізничним транспортом.

Апелянт також посилається на постанову від 02.05.2024 у справі №520/22458/23, що колегія суддів відхиляє у зв`язку із відмінністю обставин справ, оскільки у вказаній справі Верховним Судом зазначено, що належного документального підтвердження того, що у даному випадку місце завантаження товарів є складом продавця, а отже і завантаження товарів на транспортний засіб здійснювалось за рахунок останнього, ні під час митного оформлення товарів, ні в подальшому в порядку ч. 8 ст. 55 МК України, позивачем надано не було. А також, посилаючись на пункт 4.3 договору перевезення від 07 вересня 2021 року №07/09/21 вказав, що вартість перевезення (фрахту) повинна була бути зазначена у Заявці, яка є невід`ємною частиною договору, однак наданий декларантом документ, - Замовлення на перевезення від 12.04.2023 №12/04/2023, не містив інформації стосовно вартості фрахту, що позбавило можливості митний орган впевнитись у повноті нарахування витрат на перевезення, а, відповідно, й у правильності визначення митної вартості товару.

Однак в матеріалах даної справи наявна міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) серії А №109395, відповідно до графи 4 якої зазначено місце завантаження вантажу, а саме YECLA (MURCIA) ES SPAIN, така ж адреса місця завантаження вказана і у Заявці-Договорі від 16 вересня 2024 року (арк. спр. 29, 75). Вказана адреса кореспондується із адресою, яка зазначена у Контракті (арк. спр. 12-13).

Щодо аргументів Волинської митниці про ненадання заявки-договору про надання транспортно-експедиційних послуг, суд зазначає, що заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість перевезення товару, а є лише передумовою виконання взятих на себе перевізником зобов`язань та ніяк не впливає на визначення митної вартості товарів. Отже, заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості.

При цьому, суд уважає за необхідне наголосити на тому, що частина друга статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Серед вказаного переліку відсутня необхідність надавати контролюючому органу будь-які заявки.

У свою чергу, не є спірним, що декларант позивача разом МД від 01.10.2024 №24UA93U9 надав відповідачу договір на надання транспортно-експедиційних послуг від 20 травня 2024 року №14/05-2024 та довідку про транспортні витрати від 26 вересня 2024 року №26/09.

З довідки про транспортні витрати убачається, що транспортні витрати на перевезення вантажу складають в загальному 169 423,00 грн, зокрема, по маршруту 30510, Yecla, Murcia, Іспанія - КПП Чоп транспортні витрати складають 130 014,00 грн., які й були включені декларантом позивача до митної вартості товару, а з КПП Чоп до м. Київ 39 409,00 грн.

На думку суду, у відповідача була можливість з поданих декларантом документів з`ясувати вартість понесених транспортних витрат. Докази понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні, такі докази не надані й відповідачем. При цьому, законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.

Так, Верховний Суд у постанові від 31 травня 2019 року у справі № 804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Суд не може погодитися із діями митного органу стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд зазначає, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів. Однак, за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Також суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

Крім того, ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.

Ненадання додаткових документів (каталоги, специфікації, прайс-листи) не свідчить про недобросовісність позивача та не може позбавляти його можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами частини другої статті 53 МК України підтверджують митну вартість товару.

Крім того, безпідставною є вимога митного органу про надання банківських платіжних документів, оскільки оплата товару здійснюється протягом 120 днів після отримання товару покупцем.

Відтак, цілком очевидним є та обставина, що станом на дату митного оформлення, у позивача були відсутні будь-які банківські платіжні документи, оскільки оплата товару ще не була проведена.

Як убачається з оскаржуваних рішень, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно із якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості від 01 жовтня 2024 року №UA205140/2024/000309/2, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а спирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митого оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Суд зазначає, що наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про автомобіль.

Не наведення у спірному рішенні про коригування митної вартості товару інформації щодо товару, з яким здійснюється порівняння, та пояснень щодо самих коригувань суперечить принципу правової визначеності та позбавляє декларанта права спростувати наведену митним органом інформацію.

Отже, за обставин цієї справи відповідач-апелянт не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях та доказах.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, позивачем подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07.02.2023 у справі №815/6775/17, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу норм законодавства та обставин справи, всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, таким чином колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані рішення прийняті митницею є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволено правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду та не дають підстав вважати, що цим судом невірно застосовано норми матеріального чи порушено норми процесуального права.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 820/2660/18, від 13.10.2023 у справі № 826/23845/15, від 15.10.2024 у справі №520/6058/24, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат підставі статті 139 КАС України немає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі №140/11316/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

С.П. Нос

Повний текст постанови складено 29.09.2025