Справа № 440/4714/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/4714/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ДРАЙВ" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "СНЕК ДРАЙВ" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400178/2 від 08.10.2024 та про визнання протиправною та скасування картки відмови №UA209140/2024/001034 від 08.10.2024.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДРАЙВ» (далі ТОВ «СНЕК ДРАЙВ», позивач) зазначило про протиправність рішення №UA209000/2024/400178/2 від 08.10.2024 та картки відмови №UA209140/2024/001034 від 08.10.2024 Львівської митниці (далі Львівська митниця, відповідач) з огляду на спростування висновку відповідача про неправильне визначення вартості товару наявними в матеріалах справи документами і фактичними даними, оскільки надане до митного оформлення платіжне доручення дає можливість встановити, що сплачена сума за товар повністю відповідає вартості товару, заявленій декларантом.

Позивач вказав, що Львівською митницею скоригована митна вартість на підставі наявних у відповідача відомостей із використанням методу 2 ґ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД №UA408020/2024/32667 від 24.06.2024, де митна вартість товару становить 2,00 дол. США за кг. Однак, інформація з іншої митної декларації, за умови відсутності у митного органу інформації щодо вартості операцій з аналогічним товаром є суперечливою та аж ніяк не є обґрунтованою. Тобто, право митниці на витребування додаткових документів закон пов`язує з вичерпним переліком підстав, які стосуються недоліків у наданих для митного оформлення товарів основних документах для підтвердження митної вартості товарів, перелік яких наведено у частині 2 статті 53 Митного кодексу України.

Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в довідниках та інших деклараціях щодо іншого товару мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 позовну заяву залишено без руху. 17.04.2025 позивачем до справи надано платіжну інструкцію про сплату судового збору. Ухвалою від 22.04.2025 прийнята позовна заява до розгляду, відкрите провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем до справи наданий відзив на адміністративний позов, за змістом якого Львівська митниця проти задоволення позовних вимог заперечувала. Відповідачем вказано, що за результатами проведеного опрацювання встановлено про надання до митного оформлення надано CMR б/н від 04.10.2024, де відмітка відправника відсутня, а довідка про відшкодування транспортних витрат від 04.10.2024 проте, вантаж перетнув кордон 06.10.2024, отже на момент складання довідки усі складові витрат на перевезення не могли бути відомі у повному обсязі. Позивачем до митного оформлення не надано заявки про перевезення. Також до митного оформлення надано банківські платіжні документи-Swift від 12.04.2024 на суму 9750EUR, що посилається на інвойс 02/24 від 12.04.2024. Та від 16.08.2024 на суму 28500 EUR, що посилається на інвойс 32/34 від 16.08.2024. Інвойс 02/24 від 12.04.2024 до митного оформлення не надано. Крім того, пунктом 5.1 Контракту визначено, що товар постачається на умовах FOB Sfax, Туніс, проте поставка здійснена на умовах CFR Constanta та додатків про внесення змін до умов Контракту до митного оформлення не надано.

Отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

ТОВ «СНЕК ДРАЙВ» до справи надані додаткові пояснення, за змістом яких позивач на задоволенні позовних вимог наполягав. Вказав, що згідно зі статтею 51 Митного кодексу України (далі МК України) митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-2 статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

За частиною 5 статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відмова у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю можлива виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таких обставин відповідачем встановлено не було.

Крім того, позивач заперечував проти застосування для визначення митної вартості товару шостого резервного методу.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Позивач вказав, що твердження Відповідача щодо неможливості визначення витрат на транспортування, що включені до вартості товару є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати учасників справи, свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

ТОВ «СНЕК ДРАЙВ» 06.05.2016 у встановленому законодавством порядку зареєстроване як юридична особа, , перебуває на обліку ГУ ДПС у Полтавській області, основним видом діяльності є: Виробництво інших харчових продуктів (10.869), видами діяльності є: оптова торгівля фруктами і овочами (46.31), оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками (46.38) /а.с.49/.

ТОВ «СНЕК ДРАЙВ» із BRA INTERNATIONAL PACKED AND EXPORTED DATES укладений контракт №27/11/23 від 27.11.2023 /а.с.35-41/.

08.10.2024 року позивачем ввезено на митну територію України товар (фініки) за митною декларацією №24UA94U8, якою заявлено до митного оформлення імпортований товар - їстівні плоди: фініки (Phoenix dactylifera) CAT 1 25000 кг. Країна виробництва: Туніс, TN. Торгівельна марка Bintrade. Виробник - BRA INTERNATIONAL PACKED AND EXPORTED DATES. Постачальник: BRA INTERNATIONA! PACKED AND EXPORTED DATES, загальною вартістю 38250,00 EUR, та додатково транспортні витрати у сумі 134188,90 грн за методом визначення митної вартості - 1 (за ціною договору).

Для митного оформлення відповідачеві було подано, зокрема, такі документи: Пакувальний лист (Packing list) б/н від 16.08.2024; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №32/24 від 16.08.2024; Коносамент (Bill of lading) №MEDUTU427489 від 24.08.2024; Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 04.10.2024; Фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) PC-TN-2024-985941 ві 24.08.2024; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) А 300356 від 06.10.2024; Акт проведення огляду/переогляду товарів UA408050/2024/001077 від 06.10.2024; Банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 05.07.2024; Банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 13.09.2024; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка про транспортні витрати 4 від 04.10.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №27/11/23 від 27.11.2023; Договір про надання послуг митного брокера №1401/2021 від14.01.2021; Договір (контракт) про перевезення №07062023-1 від 07.06.2023; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використання електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №11979820 від 08.10.2024; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 24UA94U8 від 08.10.2024.

Львівською митницею оформлена картка відмови у митному пропуску товару №UA209140/2024/001034 від 08.10.2024 та прийняте рішення про коригування митної вартості №UA209000/2024/400178/2 від 08.10.2024, яким митну вартість товару їстівні плоди: фініки (Phoenix dactylifera) 25000 кг, країна виробництва: Туніс, TN, торгівельна марка Bintrade, виробник - BRA RXATIONAL PACKED AND EXPORTED DATES, постачальник: BRA INTERNATIONAL CKED AND EXPORTED DATES було збільшено з 1,53 EUR/кг до 1,82 EUR/кг. Таким чином, загальна вартість товару збільшилася до 45550,00 EUR, тобто на 7300,00 ЕUR на 19%.

Митні платежі при цьому збільшилися на 5877,74 грн мита у розмірі 3% та на 40360,43 грн ПДВ в розмірі 20%. Загальне збільшення митних платежів становило 46238,17 грн.

ТОВ «СНЕК ДРАЙВ» не погодилось із вказаними карткою відмови №UA209140/2024/001034 від 08.10.2024 та рішенням про коригування митної вартості №UA209000/2024/400178/2 від 08.10.2024, звернулось до суду із даним позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Засади митної справи, зокрема, правовий статус митних органів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI (надалі МК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин) та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

За змістом частини 1 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Частинами 1, 2 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За приписами частини 2 статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За змістом частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 6 статті 53 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Статтею 57 МК України визначено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту та порядок їх застосування.

Так, відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до положень частин 2 - 6 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина 4 статті 58 МК України).

Згідно з частиною 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (частина 21 статті 58 МК України)

За змістом частин 1, 2, 4 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються в спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може відбуватися тільки в разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, тощо. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 540/2605/18 (провадження № К/9901/24076/19), від 7.05.2020 у справі № 826/10527/17, від 02.05.2020 у справі № 803/916/17 (провадження № К/9901/1137/17).

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №380/6459/20.

Суд зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору). Митний орган вправі застосувати другорядний метод, якщо за умови наявності у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості декларант додаткових документів не надав, а надані документи не дають можливості для застосування першого методу.

Львівська митниця зазначає, що митну вартість товару, що імпортується позивачем, скориговано із застосуванням методу 2ґ з дотриманням положень статті 64 МК України, а визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визначеній митній вартості відповідно до рівня вартості товару із джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД№UA408020/2024/32667 від 24.06.2024, де митна вартість товару становить 2,00 доларів США за кг.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні вказано, що коригування на комерційні рівні, розмір партії, умови поставки не здійснювалося.

Отже, відповідачем не використано інформацію про однорідні товари за однакових умов поставки.

За правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 21.10.2021 в справі №420/4820/19, навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.

В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Отже відомості з інформаційних систем митних органів не можуть слугувати беззаперечним джерелом інформації про митну вартість конкретного товару та бути підставою для здійснення коригування.

Суд наголошує, що не може бути врахована інша ціна на товар без врахування умов поставки та розміру партії, що беззаперечно має вплив на ціну.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МКУ з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МКУ) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідачем не надано документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення за МД МД№UA408020/2024/32667 від 24.06.2024.

Верховний Суд у постанові від 20.06.2023 у справі за адміністративним провадженням К/9901/7199/21 зазначив, шо сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсне було імпортовано до України. Відповідно до висновків Верховного Суду наявність в баз: даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким вій укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору. Оцінюючи рішення пре коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суди повинні враховувати, що письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) -товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вилинули па таке коригування.

Так, відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до положень частин другої - шостої статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Також Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митого органу інформації про те що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Суд приходить до висновку про протиправність визначення Львівською митницею ціни товару, що заявлений до розмитнення ТОВ «СНЕК ДРАЙВ» за (резервним) методом 2ґ без дотримання процедур, передбачених статтею 57 МК України.

Відповідач в обґрунтування неможливості визначення ціни товару за ціною договору вказав про ненадання позивачем документів, що пояснюють всі складові ціни товару.

Так, Львівською митницею в рішенні №UA209000/2024/400178/2 від 08.10.2024 зазначено, що до митного оформлення надано CMR б/н від 04.10.2024 відмітка відправника на бланку документа відсутня. До митного оформлення надано Довідку про відшкодування транспортних витрат, дата складання 04.10.2024, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах (CMR), вантаж перетнув кордон 06.10.2024, отже на момент складання довідки усі складові витрат на перевезення не могли бути відомі у повному обсязі.

Інших документів, які передбачені частино 2,3 статті 53 МКУ не надано, що унеможливлює перевірку всіх складових, які формують вартість товару (рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Жоден з таких документів до митного оформлення не надавався.

З матеріалів справи вбачається, що країною постачання товару є Туніс.

За змістом коносаменту MEDUTU427489 перевезення здійснене з «порту до порту» Порт завантаження визначений Туніс, порт розвантаження Констанца (Румунія) /а.с.22/.

CMR є товарно-транспортним документом, що оформлений, відповідно, при прийнятті вантажу до перевезення автомобільним перевізником в порту Констанца (Румунія) 04.10.2024 /а.с.25/.

Як правильно зазначено відповідачем, вантаж перетнув кордон між Румунією і Україною 06.10.2024 в пункті перетину Порубне.

Довідка про транспортні витрати складена 04.10.2024 вказує, що транспортні витрати по перевезенню вантажу по маршруту Константа, Румунія Бориспіль, Україна автомобілем державний №BH1345PE///BH9165XF складають: Константа, Румунія - Порубне (пункт перетину кордону України) - 91508,00 грн; Порубне (пункт перетину кордону України) - Бориспіль, Україна - 61605,63 грн (в т.ч. винагорода Експедитора по території України - 600,00 грн)

Перевезення без страхування вантажу. Навантажувально-розвантажувальні роботи за межами державного кордону України складають 42680,90 грн /а.с.34/.

Тобто, довідка містить всі складові вартості перевезень автомобільним транспортом, що визначені сторонами договору перевезення при завантаженні вантажу, що не заборонено і правильність чого не спростоване відповідачем.

Транспортні витрати чітко прив`язані до перевезення до кордону з Україною та по території України. При цьому для митної вартості мають значення витрати на транспортування поза межами отже вказані витрати були розраховані відповідно до відстані та вартості одного кілометру помноженої на відстань. Також додані навантажувально-розвантажувальні витрати, визначені суми є сталими і не коригувались під час здійснення перевезення.

Вимога Львівської митниці про проставлення відмітки відправником товару на CMR не обґрунтована вимогами законодавства і за фактичними обставинами місця складання в порту розвантаження (Констанці Румунія) виключає можливість оформлення з боку відправника з Тунісу.

Відповідач зазначив, що пунктом 1.3 Договору на перевезення визначено, що під кожне замовлення Клієнт надає Експедитору Заявку, в якій зазначаються істотні умови перевезення. Дана Заявка до митного оформлення не подавалась.

ТОВ «СНЕК ДРАЙВ» до митного оформлення надана інформація про маршрут перевезення товару, перевізників, вартість, надані первинні документи, що підтверджують фактичне здійснення перевезення вантажу від відправника до отримувача із визначенням маршрутів, вартості, складових, компаній перевізників, вантажовідправника, вантажоотримувача.

Таким чином, позивачем надані документи, з яких достовірно вбачається, якими підтверджені витрати на транспортування та які містять всі відомості щодо перевезення товару, а вимога про надання заявки не обґрунтована відсутністю інформації, що може бути підтверджена заявкою.

Львівська митниця зазначає, що до митного оформлення надано банківські платіжні документи- Swift від 12.04.2024 на суму 9750EUR, який посилається на інвойс 02/24 від 12.04.2024. Та від 16.08.2024 на суму 28500 EUR, посилається на інвойс 32/34 від 16.08.2024. Інвойс 02/24 від 12.04.2024 до митного оформлення не надано.

В ході розгляду справи судом встановлено про сплату позивачем на користь BRA INTERNATIONAL PACKED AND EXPORTED DATES за контрактом №27/11/23 від 27.11.2023 та на підставі інвойсу №32/24 від 16.08.2024 грошових коштів в сумі 38250,00 EUR, відповідно до умов пункту 6.1 контракту (30% передплата після отримання покупцем інвойсу, 70% проти копій документів, отриманих покупцем від продавця) /а.с.36/.

В справі наявна копія інвойсу №32/24 від 16.08.2024 на загальну суму контракту 38250,00 EUR /а.с.19/. За платіжним дорученням від 05.07.2024 сплачено 9750,00 EUR /а.с.32/, від 13.09.2024 28500,00 EUR /а.с.33/.

Таким чином, до митного оформлення товару надані контракт, що визначає умови оплати виставлення інвойсу, оплату 30% передоплати та 70% за отримання документів позивачем, наданий інвойс та платіжні доручення про здійснення попередньої оплати та оплати остаточної вартості товару.

Вимога додаткових документів Львівською митницею не обґрунтована.

Крім вказаного, відповідачем зазначено, що пунктом 5.1 розділом 5 Контракту визначено, що товар постачається на умовах FOB Sfax Туніс, проте поставка здійснена на умовах CFR Constanta, відповідно до умов п.12.4 Контракту усі зміни до угоди повинні здійснюватись у письмовій формі. Жодних додатків про внесення змін до умов Контракту до митного оформлення не надано.

Суд враховує, що умови FOB поставки товару передбачають сплату вартості перевезення товару продавцем, за умовами CFR покупцем.

Інвойсом 32/24 від 16.08.2024 /а.с.19/ визначена вартість морського транспортування у сумі 5750.00 EUR.

Вартість морського перевезення включена до контрактної вартості товару та врахована при формуванні митної вартості товару та розрахунку митних платежів, тобто саме визначення складових вартості товару в інвойсі вплинуло на митну вартість товару. З наданих позивачем до митного оформлення документів, встановлено про вартість та підстави сплати вартості товару із врахуванням витрат на перевезення в сумі 5750.00 EUR.

Між ТОВ «СНЕК ДРАЙВ» та BRA INTERNATIONAL PACKED AND EXPORTED DATES до контракту №27/11/23 від 27.11.2023 було укладено додаткову угоду, яка передбачає визначення умов поставки безпосередньо в інвойсі /а.с.94/.

Отже, твердження Львівської митниці по встановлення невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, спростовані матеріалами справи та змістом документів, наданих ТОВ «СНЕК ДРАЙВ» до митного оформлення.

Відповідно, вимога по надання додаткових документів не обґрунтована і не відповідає положенням частин першої - третьої статті 53 МК України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що зауваження, викладені Львівською митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400178/2 від 08.10.2024 та картці відмови №UA209140/2024/001034 від 08.10.2024 не є такими, що унеможливлюють підтвердження ціни товару, визначеної ТОВ «СНЕК ДРАЙВ» за митною декларацією №24UA94U8 від 08.10.2024, якою заявлено до митного оформлення імпортований товар їстівні плоди: фініки (Phoenix dactylifera) CAT 1 25000 кг. Країна виробництва: Туніс, TN. Торгівельна марка Bintrade. Виробник - BRA INTERNATIONAL PACKED AND EXPORTED DATES. Постачальник: BRA INTERNATIONAL PACKED AND EXPORTED DATES, загальною вартістю 38250,00 EUR, та додатково транспортні витрати у сумі 134188,90 грн за методом визначення митної вартості - 1 (за ціною договору).

Суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 14.04.2021 у справі №820/4849/16 та полягає в тому, що в запиті про надання додаткових документів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи є необхідними для підтвердження того чи іншого показника. Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містяться і у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 в справі №820/263/17.

У постанові від 13.10.2021 у справі № 804/15600/15 Верховний Суд вказав, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше.

В даній справі Львівською митницею не обґрунтовано наявність сумнівів у правильності визначення позивачем вартості придбаного товару і не доведено факту недостатності документів для підтвердження правильності такого визначення.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням всіх обставин справи, досліджених судом і аналізу письмових доказів, наданих сторонами в обґрунтування своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку, що рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400178/2 від 08.10.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2024/001034 від 08.10.2024 не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, прийняті без урахування обставин, які мали значення для їх прийняття, за відсутності підстав для їх прийняття, відтак підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги ТОВ «СНЕК ДРАЙВ» підлягають задоволенню.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позову сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн /а.с.50/ та 3028 грн /а.с.59/. З огляду на висновок суду про необхідність задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь ТОВ «СНЕК ДРАЙВ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ДРАЙВ" (вул. Овочева, буд. 7-А, м. Полтава, Полтавська область, 36010, ) до Львівської митниці (вул. Костюшка Т., буд. 1, м. Львів, Львівська область, 79000, код ЄДРПОУ 4,971343) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400178/2 від 08 жовтня 2024 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2024/001034 від 08 жовтня 2024 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ДРАЙВ" за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці витрати зі сплати судового збору в сумі 6056,00 (шість тисяч п`ятдесят шість гривень) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва