Справа № 320/47/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року № 320/47/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Олени Юріївни, яка полягає у невинесенні нею постанов про закінчення виконавчого провадження №61104248 (про стягнення з боржника виконавчого збору) та №61104171 (про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження), та у незастосуванні наслідків закінчення виконавчого провадження, передбачених частиною 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов`язати головного державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Олену Юріївну винести постанови про закінчення виконавчих проваджень №61104248 та №61104171, зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , виключити відомості про обтяження (арешт) майна боржника ОСОБА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що у Васильківському відділі державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувають виконавче провадження №61104248 з примусового виконання постанови про стягнення з позивачки виконавчого збору від 29.01.2020 ВП №58783246 та виконавче провадження №61104171 з примусового виконання постанови про стягнення з позивачки витрат виконавчого провадження від 29.01.2020 ВП №58783246.

Позивачка зазначила, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №320/1873/20 були скасовані постанова про стягнення виконавчого збору від 29.01.2020 ВП №58783246 та постанова про стягнення витрат виконавчого провадження від 29.01.2020 ВП №58783246.

Проте, відповідач безпідставно не вчинив в подальшому дій щодо закінчення виконавчих проваджень №61104248 та №61104171, зняття арешту з майна позивача та виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

У зв`язку з цим, позивачка звернулась до суду із позовом для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 (суддя Терлецька О.О.) відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі.

Відповідно до розпорядження від 16.06.2022 №78р/ка здійснено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Терлецької О.О. у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.

За результатами повторного автоматизованого розподілу 17.06.2022 адміністративна справа була передана для розгляду судді ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 (суддя Харченко С.В.) прийнято адміністративну справу до провадження та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.02.2024 №411/0/15-24 звільнено ОСОБА_2 з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

За результатами повторного автоматизованого розподілу 22.02.2024 адміністративна справа була передана для розгляду судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 прийнято адміністративну справу до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що 29.01.2020 державним виконавцем виведено в окреме виконавче провадження виконавчий збір у сумі 1156120,61 грн. та відкрито виконавче провадження, оскільки при поверненні виконавчого провадження в порядку ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено виведення виконавчого збору в окреме провадження.

Відповідач зауважив, що дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

03.04.2019 головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Назаренко Оленою Юріївною було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №58783246 з примусового виконання виконавчого листа №2/752/6193/14, виданого Голосіївським районними судом міста Києва 07.03.2017 про стягнення боргу у розмірі 464323,34 доларів США та 82940,00 грн.

У вказаній постанові в якості боржника зазначена ОСОБА_1 .

29.01.2020 головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Оленою Юріївною в межах виконавчого провадження №58783246 було прийнято постанову про стягнення виконавчого збору, якою вирішено стягнути з боржника, ОСОБА_1 , виконавчий збір у розмірі 1156120,60 грн.

Також 29.01.2020 головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Оленою Юріївною в межах виконавчого провадження №58783246 було прийнято постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, якою стягнуто з боржника, ОСОБА_1 , витрати у розмірі 1000,00 грн.

Судом встановлено, що 29.01.2020 головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Оленою Юріївною в межах виконавчого провадження №58783246 було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2020 головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Оленою Юріївною було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61104248 з примусового виконання постанови №58783246, виданої Васильківським МРВДВС ЦМУМЮ (у м.Києві) про стягнення виконавчого збору у розмірі 1156120,61 грн.

У вказаній постанові позивачка вказана в якості боржника.

18.02.2020 головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Оленою Юріївною в межах виконавчого провадження №61104248 було прийнято постанову про арешт коштів боржника.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 18.02.2020 головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Оленою Юріївною на підставі постанови від 18.02.2020, прийнятої у виконавчому провадженні №61104248, було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 .

29.01.2020 головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Назаренко Оленою Юріївною було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61104171 з примусового виконання постанови №58783246, виданої Васильківським МРВДВС ЦМУМЮ (у м.Києві), про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 1000,00 грн.

У вказаній постанові позивачка вказана в якості боржника.

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 24.03.2021 у справі №752/17111/13-ц визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Назаренко Олени Юріївни про відкриття виконавчого провадження №58783246 від 03.04.2019, винесену на підставі виконавчого листа, виданого Голосіївським районним судом міста Києва від 07.03.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №320/1873/20 визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Олени Юріївни від 29.01.2020 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 1156120,60 грн., винесену у виконавчому провадженні №58783246.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко Олени Юріївни від 29.01.2020 про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в розмірі 1000,00 грн., винесену у виконавчому провадженні №58783246.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вказане судове рішення набрало законної сили 10.03.2021.

Судом встановлено, що позивачка звернулась до відповідача із заявою від 10.12.2021, у якій просила:

- закінчити виконавче провадження №61104248;

- закінчити виконавче провадження №61104171;

- виключити відомості про боржника, ОСОБА_1 , з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжитті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Вказана заява була зареєстрована відповідачем 13.12.2021.

Проте, відповідач відповіді на вказану заяву не надав.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з даними позовом до суду про визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі-Закон №1404, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

- виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1);

- постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди (п.5).

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частинами першою-третьою статті 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до частини першої-другої статті 59 Закону №1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частинами другою-третьою статті 39 Закону №1404 визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно з частинами першою-другою статті 40 Закону №1404 у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Як зазначено вище, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №320/1873/20 29.01.2020, яке набрало законної сили, були скасовані постанова від 29.01.2020 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 1156120,60 грн., та постанова від 29.01.2020 про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в розмірі 1000,00 грн., винесені у виконавчому провадженні №58783246.

Суд зазначає, що скасування у судовому порядку вказаних постанов, примусове виконання яких зумовило відкриття відповідачем виконавчих проваджень №61104248 та №61104171, у розумінні п.5 с.1 ст.39 Закону №1404 є самостійною підставою для закінчення таких виконавчих проваджень.

Відповідно до положень першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем передбачених Законом №1404 дій щодо закінчення виконавчих проваджень №61104248 та №61104171.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не винесення постанов про закінчення виконавчого провадження №61104248 та №61104171 на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідач неправомірно не вчинити дії щодо закінчення відповідних виконавчих проваджень, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне зобов`язати Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винести постанови про закінчення виконавчого провадження №61104248 та №61104171 на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача у незастосуванні наслідків закінчення виконавчого провадження, передбачених ч.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1404 у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Отже, передумовою для вчинення державним виконавцем дій, передбачених ч.1 ст.40 Закону №1404 є факт закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої-другої статті 9 Закону №1404 Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.

Частиною третьою статті 9 Закону №1404 передбачено, що державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси, інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа.

Банки у разі відкриття рахунку на ім`я фізичної особи, внесеної до Єдиного реєстру боржників, у тому числі через відокремлені підрозділи банку, або закриття рахунку такою особою зобов`язані у день відкриття або закриття рахунку повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно та (або) на кошти на рахунках боржника в банках у порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, крім випадку, коли на таке майно арешт уже накладено з тих самих підстав.

Частинами п`ятою-шостою статті 9 Закону №1404 визначено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відомості про боржника за рішенням про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про накладення штрафу на боржника.

Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо).

Згідно з частиною сьомою статті 9 Закону №1404 відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Згідно з абзацом четвертим пункту 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5, автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Відповідно до пункту 6 розділу ХІ Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

З аналізу положень Закону №1404 вбачається, що у разі відкриття виконавчого провадження відомості стосовно боржника вносяться до ЄРБ, а статус боржника у особи зберігається до виконання в повному обсязі виконавчого документа.

При цьому, нормами чинного законодавства визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких державний виконавець здійснює виключення боржника з Єдиного реєстру боржників, серед яких винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Суд зазначає, що у даній справі спір стосується невчинення відповідачем дій щодо закінчення виконавчих проваджень №61104248 та №61104171.

Так, вказаним судовим рішенням суд лише зобов`язав відповідача прийняти постанови про закінчення відповідних виконавчих проваджень.

З огляду на вказане, суд вважає, що вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача у незастосуванні наслідків закінчення виконавчого провадження, передбачених ч.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягає задоволенню як передчасна. Відповідні наслідки відповідач має застосувати після закінчення виконавчих проваджень, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що права позивача у цій частині на теперішній час є порушені, з огляду на що позовні вимоги фактично розраховані на захист від можливих порушень у майбутньому та носять характер припущень.

Крім того, з аналогічних підстав суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині вимог про зобов`язання відповідача зняти арешт з майна боржника, виключити відомості про обтяження майна боржника з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, оскільки вказана вимога також є передчасною.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1816,00 грн., що підтверджується наявною у справі квитанцією.

Враховуючи часткове задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень №61104248 та №61104171 на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

3. Зобов`язати Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винести постанову про закінчення виконавчих проваджень №61104248 та №61104171 на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (ідентифікаційний код 34842289, місцезнаходження: 08600, Київська обл., Обухівський р-н., м.Васильків, вул.Покровська, буд.5).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Дудін С.О.