Справа № 460/8576/25
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2025 року м. Рівне №460/8576/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рінвенській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 30.04.2025 №48 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити у виплачувати з 02.01.20205 пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, згідно із ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що досягнувши 54-річного віку звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як потерпілій від Чорнобильської катастрофи 3 категорії відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, однак відповідач відмовив у призначенні даного виду пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного періоду постійного проживання (постійної роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993. На думку позивача, вказана відмова є протиправною та такою, що порушує гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 19.05.2025 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 26.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог. Зокрема, зазначив, що 24.03.2025 року позивач звернулася із заявою та документами до територіального органу ПФУ про призначення пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 01.05.2025 № 48 (на заміну рішення про призначення від 02.04.2025) у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року - 3 роки. Страховий стаж позивача становить 35 років 7 місяців 9 днів. За доданими документами підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 23.08.1989, немає, оскільки на титульному аркуші не зазначено дату народження особи. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , доданого до матеріалів позовної заяви, позивач має статус особи, потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3. Згідно з довідкою № 680 від 16.10.2020 року виконавчого комітету Лозківської сільської ради, Володимирецького р-ну., Рівненської обл., позивач проживала в с. Суховоля, Володимирецького району, Рівненської області з січня 1971 по 10.09.1986, з 20.06.1989 по 10.02.1990, з 21.08.1990 по 28.08.1992 роки, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Згідно з довідкою № 364 від 08.08.2024 року старости с. Заболоття, позивач була зареєстрована і проживала в с. Заболоття, Вараського району, Рівненської області з 24.09.1992 по даний час, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Відповідно до диплому НОМЕР_3 позивач навчалася з 01.09.1986 по 29.06.1989 роки в Рівненському кооперативному технікумі, м. Рівне (чиста зона). Згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 позивач з 22.08.1989 по 29.08.1990 працювала на Млинівській торговій базі, м. Млинів (чиста зона). Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області № 556/3057/24 від 18.02.2025 року, встановлено факт проживання Позивача без реєстрації в с. Суховоля, Рівненської області з 25.04.1988 по 26.06.1988, з 09.03.1989 по 26.04.1989 роки. Порядок № 22-1, передбачає вичерпний перелік документів, якими підтверджуються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення права громадян, що потерпіли від Чорнобильської катастрофи, на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку. При цьому, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення у вказаному переліку відсутнє. З огляду на сказане, факт проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення в с. Суховоля, Рівненської області з 25.04.1988 по 26.06.1988, з 09.03.1989 по 26.04.1989 роки, не може бути підтверджений судовим рішенням.З огляду на зазначене підтверджено період проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення становить станом на 01.01.1993 роки - 2 роки 5 місяців 28 днів. Поосив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 03.05.2006.

24.03.2025 позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївській області та 02.04.2025 прийнято рішення №48 про відмову у призначенні пенсії.

04.04.2025 року позивач повторно звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області та 30.04.2025 прийнято рішення №48 про відмову у призначенні пенсії.

У рішенні вказано, що вік заявниці становить 54 роки, страховий стаж становить 35 років 07 місяців 9 днів. Підтверджений період реєстрації та проживання заявниці у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить - 2 роки 5 місяців 28 днів (з 26.04.1986 по 31.08.1986, з 30.06.1989 по 21.08.1989, з 30.08.1990 по 28.08.1992 - Рівненська область, Володимирецький район, с. Суховоля ), що не достатньо для визначення права на зниження пенсійного віку.

Відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» через відсутність необхідного періоду проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року - 3 роки.

Як встановлено судом з позовної заяви, відзиву та оскаржуваного рішення, спір у даній справі фактично виник щодо наявності чи відсутності факту постійного проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років. Спору між сторонами щодо наявності у позивача необхідного страхового стажу немає, відповідач не заперечує обставин щодо того, що позивач має понад 35 років страхового стажу.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії протиправною, а свої права порушеними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другоїстатті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"від 09.03.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058-IV. Так, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 55 Закону №796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення. Так, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років пенсійний вік знижується на 3 роки* та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку (3 роки*) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше.

Тобто, для зниження пенсійного віку на 6 років слід перевірити дотримання умов: 1) чи є особа потерпілою від Чорнобильської катастрофи; 2) чи особа постійно проживала або постійно проживає чи постійно працювала або постійно працює в зоні гарантованого добровільного відселення; 3) чи станом на 1 січня 1993 року особа прожила або відпрацювала у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років; для розрахунку кількості років зниження пенсійного віку слід встановити - 4) чи проживала або постійно працювала особа в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії по 31 липня 1986 року; та 5) загальну кількість років проживання особи в зазначеній зоні.

Згідно оскаржуваного рішення, позивач станом на 01.01.1993 прожив в зоні гарантованого добровільного відселення менше 3 років.

Щодо періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993, то суд зазначає, що згідно з довідкою №680 від 16.10.2020 року, виданої виконавчим комітетом Лозківської сільської ради, Володимирецького р-ну., Рівненської обл., ОСОБА_2 проживала в с. Суховоля, Володимирецького району, Рівненської області з січня 1971 по 10.09.1986, з 20.06.1989 по 10.02.1990, з 21.08.1990 по 28.08.1992 роки, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до акту перевірки достовірності документів, виданих для оформлення пенсій №1700-1002-1/2528 проведений відповідачем 28.04.2025, встановлено, що за результатами перевірки довідки про факт реєстрації та проживання в зоні добровільного (гарантованого) відселення від 16.10.2020 №680 встановлено, що мають місце записи про реєстрацію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Суховоля Вараського (Володимирецького) району Рівненської області з 01.01.1986 по 31.08.1986 та з 30.06.1989 по 21.08.1989 та з 30.08.1990 по 28.08.1992.

Отже суд зауважує, що вказаною довідкою та актом перевірки від 28.04.2025 №1700-1002-1/2528 підтверджується, що позивач проживала в зоні гарантованого добровільного відселення 2 роки 5 місяців 28 днів.

Згідно з довідкою № 364 від 08.08.2024 року старости с. Заболоття, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає з 24.02.1992 по даний час на території с.Заболоття Вараського району, Рівненської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Крім того, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області № 556/3057/24 від 18.02.2025 року, встановлено факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації в с. Суховоля, Рівненської області з 25.04.1988 по 26.06.1988, з 09.03.1989 по 26.04.1989 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судом встановлено, що позивач прожила та працювала в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, а саме 3 роки 20 днів.

Крім того суд зауважує, що при видачі позивачу посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи категорії 3 уповноваженими органами було перевірено та достовірно встановлено факт проживання позивача на території зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року не менше 3 років.

Щодо застосування початкової величини зниження пенсійного віку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 03.05.2006.

Згідно з довідкою №680 від 16.10.2020 року, виданої виконавчим комітетом Лозківської сільської ради, Володимирецького р-ну., Рівненської обл., ОСОБА_2 проживала в с. Суховоля, Володимирецького району, Рівненської області з січня 1971 по 10.09.1986, з 20.06.1989 по 10.02.1990, з 21.08.1990 по 28.08.1992 роки, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу від 08.10.1991 № НОМЕР_4 ОСОБА_2 після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

В матеріалах справи наявний акт перевірки достовірності документів, виданих для оформлення пенсій №1700-1002-1/2528 проведений відповідачем 28.04.2025. Вказаним актом встановлено, що за результатами перевірки довідки про факт реєстрації та проживання в зоні добровільного (гарантованого) відселення від 16.10.2020 №680 встановлено, що мають місце записи про реєстрацію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Суховоля Вараського (Володимирецького) району Рівненської області з 01.01.1986 по 31.08.1986 та з 30.06.1989 по 21.08.1989 та з 30.08.1990 по 28.08.1992.

Зважаючи, що даними довідки та акту перевірки від 28.04.2025 №1700-1002-1/2528 підтверджено, що з 01.01.1986 по 31.08.1986 проживала в с.Суховоля Вараського району Рівненської області, а відповідно до примітки до частини першої ст.55 Закону № 796-ХІІ, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період, суд дійшов висновку, що позивачу повинна встановлюватися початкова величина зниження пенсійного віку 3 роки, оскільки вона в період з 26.04.1986 по 31.07.1986 проживала в населеному пункті, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення.

Позивач в подальшому також проживала та працювала у зоні гарантованого добровільного відселення, а зокрема у період з 1992 року по даний час, тобто понад 30 років.

А відтак, враховуючи те, що позивач має право на початкову величину зниження пенсійного віку (3 роки), та станом на 01.01.1993 року прожила та відпрацювала у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, суд дійшов висновку, що позивач має право на зниження пенсійного віку на 6 років (3 роки початкова величина та на 1 рік за кожні 2 роки проживання, роботи).

Суд зауважує, що другою обов`язковою умовою для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII є наявність у особи відповідного страхового стажу, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Водночас, відповідачем не заперечується та не ставиться під сумнів, що у позивача наявний страховий стаж 35 років, необхідний для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Таким чином, в силу вимог Закону №796-XII та Закону №1058-ІV позивач набула право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про відмову в призначенні пенсії є протиправним та порушує гарантоване державою право позивача на пенсійне забезпечення.

Отож, судом встановлено, що позивач досягнула віку, визначеного статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням зменшення, проживала необхідну кількість років в зоні гарантованого добровільного відселення для призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та має необхідний страховий стаж для призначення пенсії.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо необхідності для повного відновлення порушеного права позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 08.02.2024 по справі № 500/1216/23, згідно з якою дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Рівненській області.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивачу 54 роки виповнилося 01.01.2025 року, а з заявою про призначення пенсії та необхідними документами позивач первинно звернулася 24.03.2025, то пенсія зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повинна бути призначена позивачу з 02.01.2025.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача , який прийняв спірне рішення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 30.04.2025 №48 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного вікувідповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 02 січня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 01 жовтня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя С.М. Дуляницька