Справа № 520/8486/25
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 р. № 520/8486/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, яка викладена у листі №6301.7-4876/63.2-25 від 26.03.2025, у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що дії відповідача щодо повторного неприйняття поданої нею декларації про відмову від громадянства російської федерації, про що позивачка була повідомлена листом ГУ ДМСУ в Харківській області від 26.03.2025, є протиправними.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 (далі - позивач), 15 лютого 2023 року набула громадянство України на пiдставi ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

На пiдтвердження набуття громадянства України ОСОБА_1 було видано відповідну довідку №6311-000016473 від 24 лютого 2023 року та тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_1 від 20 червня 2023 року з терміном дії до 15 лютого 2025 року. Позивач зобов`язалась протягом 2 років припинити громадянство російської федерації відповідно до вимог Закону України «Про громадянство України» та надати документи на підтвердження припинення громадянства російської федерації, а за наявності незалежних від неї причин неможливості отримати його - подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.

У зв`язку зі збройною агресією рф проти України будь-які дипломатичні зв`язки України з державою-агресором (рф) припинені та з метою припинення громадянства рф, 07 жовтня 2023 року ОСОБА_1 через республіку Молдова виїхала до Вірменії, де відразу жовтні 2023 року звернулась до посольства рф у Вірменії та зареєструвалась з метою подачі заявою про припинення громадянства рф, до якої було долучено довідку №6311-000016473 від 24.02.2023.

Однак, документи в посольстві рф у Вірменії від позивача прийняті не були та позивачу було роз`яснено, що дипломатичне посольство має право приймати документи тільки від резидентів тієї країни, де розташоване посольство.

Враховуючи вищевикладене, позивачем 02.04.2024 було направлено до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - відповідач) декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Листом від 18.04.2024 №630.7-6767/63.3-24 відповідач відмовив ОСОБА_1 у прийнятті декларації, вказавши, що позивач не має підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

Позивач, не погоджуючись з такою відмовою, оскаржила її до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 по справі №520/16401/24 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року по справі №520/16401/24, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволен частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 по справі №520/16401/24 скасовано. Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного Управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області щодо відмови у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства.

Зобов`язано Головне Управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області повторно розглянути питання щодо прийняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства РФ.

В іншій частині в позові відмовлено.

Відповідач на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду повторно розглянув декларацію позивача про відмову від іноземного громадянства та повторно відмовив у її прийнятті з тих же підстав, та, на думку позивача, не врахувавши висновки суду.

За результатами повторного розгляду Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області питання щодо прийняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства російської федерації відповідачем було надано позивачу лист-відмову №6301.7-4876/63.2-25 від 26.03.2025, яким було повідомлено, що вона не має підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства, у зв`язку із чим така декларація була повернута.

Відповідач зазначив, що позивач має можливість подати клопотання про припинення іноземного громадянства, але вже через посольства рф в третіх країнах, всупереч висновкам суду апеляційної інстанції.

Окрім того, вказаним листом позивачу також було повідомлено, що пунктом 1 частини 5 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України 33897, визначено: «громадяни російської федерації та громадяни республіки білорусь, які в період з 24 лютого 2020 року набули громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України» і подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, зобов`язані подати документ про припинення іноземного громадянства до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, протягом 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, якщо строк поданого зобов`язання сплив.

Вважаючи протиправною відмову ГУ ДМС у Харківській області у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства та зазначаючи, що застосований судом такий спосіб захисту порушеного права, як зобов`язання розглянути повторно подану декларацію, виявився неефективним, позивач повторно звернулася до суду з адміністративним позовом про зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-III (далі - Закон №2235-III).

Відповідно до визначень, які містить частина 1 статті 1 Закону України "Про громадянство України", громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Статтею 6 Закону України "Про громадянство України" встановлено підстави набуття громадянства України, зокрема, внаслідок прийняття до громадянства.

Умовами прийняття до громадянства України є:

1) визнання і дотримання Конституції України та законів України, що засвідчується особою у поданій в установленому порядку заяві про прийняття до громадянства України;

1-1) знання основ Конституції України, історії України.

Складання іспитів з основ Конституції України, історії України здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

2) подання: особою без громадянства - декларації про відсутність іноземного громадянства;

іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.

Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Відповідно до абзацу 13 статті 1 Закону №2235-ІІІ незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Статтею 6 Закону № 2235-III визначені підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.

Відповідно до статті 8 Закону № 2235-III особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено «Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі - Порядок № 215).

За правилами пункту 103 Порядку № 215 Державна міграційна служба України, зокрема, перевіряє: відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України; підтвердження документами виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України.

У пунктах 117, 119 Порядку № 215 зазначено, що у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України. Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.

Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Порядок розгляду питань громадянства Російської Федерації регламентується Положенням про порядок розгляду питань громадянства Російської Федерації, затвердженим 14 листопада 2002 року № 1325.

Цим Положенням, прийнятим відповідно до Закону, встановлюються порядок розгляду заяв з питань громадянства Російської Федерації, прийняття, виконання та скасування рішень із зазначених питань, а також форми заяв та перелік необхідних документів, відповідних конкретним підставам набуття чи припинення громадянства Російської Федерації.

Положення визначає певні особливості, за умови дотримання яких може бути прийнята заява про вихід з (припинення) громадянства РФ.

Вихід з громадянства Російської Федерації особи, яка проживає на території Російської Федерації або за її межами, здійснюється на підставі добровільного волевиявлення цієї особи. У випадках, передбачених статтею 20 Федерального закону, вихід із громадянства Російської Федерації не допускається.

Водночас, з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час, крім того всі дипломатичні відносини з Російською Федерацією розірвано.

Це означає, що посольства та консульства РФ в Україні припинили свою діяльність.

Визнання офіційно цього факту не потребує додаткового доведення з боку позивача про наявність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), адже як в законодавстві України, так і в законодавстві РФ відсутнє правове регулювання процедури припинення громадянства (підданства) за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між відповідними державами.

Листом Міністерства закордонних справ України від 13.10.2022 за №72/11-612/1-81401 повідомлено Міністерство юстиції України, Кабінет Міністрів України, Офіс Президента України, Апарат Верховної Ради України, відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 за № 376, що після письмового повідомлення російській стороні про рішення української сторони розірвати дипломатичні відносини, встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною і рф, здійсненим у м. Мінську 14.02.1992, зазначений міжнародний договір припинив свою дію 24.02.2022.

Отже, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, розірвано дипломатичні відносини між двома державами. Консульські установи країни агресора, які розміщені на території України, станом на сьогодні закриті та не функціонують. Відтак позивач позбавлений можливості отримати документ про припинення громадянства рф від дипломатичного представництва чи консульської установи вказаної країни.

Окрім того, позивач позбавлений можливості подати заяву про вихід з громадянства рф до дипломатичного представництва чи консульської установи рф в іноземній державі через відсутність у нього дозволу на постійне проживання у відповідній іноземній державі.

Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2025 року у справі №420/11071/23 зазначив, що з 24.02.2022 органи ДМС можуть прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства від колишніх громадян російської федерації, які набули громадянство України на загальних підставах до 24.02.2022 за двох умов: - якщо такі особи як до, так і після 24.02.2022 вже безпосередньо зверталися до уповноваженого органу російської федерації з відповідною заявою, у якій виявили бажання припинити попереднє громадянство, проте не отримали інформації щодо вирішення їхньої заяви протягом строків її розгляду, що підтверджується доказами; - якщо такі особи як до, так і після 24.02.2022 вже безпосередньо зверталися до уповноваженого органу російської федерації з відповідною заявою, отримали негативну відповідь та надали докази, що підтверджують ці обставини. В інших випадках відсутні правові підстави для прийняття такої декларації у межах процедури, визначеної Законом № 2235-III, установленої для оформлення громадянства.

Цей висновок узгоджується також із позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 19.12.2024 у справі № 280/1155/23.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що 15.02.2023 рішенням ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_1 набула громадянство України за територіальним походженням та отримала довідку про реєстрацію громадянином України, на підставі якої 20.06.2023 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України НОМЕР_1 , яке було отримано позивачкою 22.06.2023 та дійсне до 15.02.2025.

З метою припинення громадянства рф, 07 жовтня 2023 року ОСОБА_1 через республіку Молдова виїхала до Вірменії, де відразу жовтні 2023 року звернулась до посольства рф у Вірменії із заявою про припинення громадянства рф, до якої було долучено довідку №6311-000016473 від 24.02.23 року та зареєструвалась у посольстві з метою подачі заяви.

Однак, документи в посольстві рф від позивача прийняті не були та позивачу було роз`яснено, що дипломатичне посольство має право приймати документи тільки від резидентів тієї країни, де розташоване посольство.

02.04.2024 позивач звернулась до відповідача з листом, до якого було долучено декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Відповідач листом від 18.04.2024 № 6301.7-6767/63.3-24 повідомив зокрема, що "... у долученій до заяви декларації, яка не відповідає вимогам Наказу МВС України від 16.08.2012 №715 «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства У країни, та журналів обліку» позивачем зазначено, що наразі отримати документ про припинення громадянства російської федерації не можливо. ... враховуючи вищевикладене, на даний час у ГУ ДМС у Харківській області немає правових підстав прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства."

ОСОБА_1 подавала до ГУ ДМС України в Харківській області декларацію про відмову від іноземного громадянства з підстави, що Україна припинила дипломатичні зв`язки з державою-агресором (рф), а в посольстві рф у Вірменії від позивача не були прийняті документи щодо припинення громадянства рф, оскільки дипломатичне посольство має право приймати документи тільки від резидентів тієї країни, де розташоване посольство.

Отже, позивач вчинила всі можливі дії для припинення громадянства російської федерації, проте не отримала документ про припинення іноземного громадянства, що згідно з приписами Закону України «Про громадянство України» є підставою для подачі декларації про відмову від іноземного громадянства.

Дії відповідача щодо відмови у прийнятті декларації позивача про відмову від іноземного громадянства є такими, що порушують права позивача на постійне проживання в Україні та породжують негативні наслідки, а тому є протиправними, тому суд вважає, що належним способом захисту порушених у спірних правовідносинах прав позивача є визнання протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, яка викладена у листі №6301.7-4876/63.2-25 від 26.03.2025, у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи суд констатував поважність причин неотримання позивачем документа про припинення іноземного громадянства (підданства) та протиправність повторної відмови відповідача у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства РФ, суд дійшов висновку, що належним способом поновлення порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача прийняти у позивача декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Щодо доводів Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про те, що пунктом 1 частини 5 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 3897, визначено, що громадяни Російської Федерації та громадяни Республіки Білорусь (крім осіб, зазначених у пункті 3 цього розділу), які в період з 24 лютого 2020 року набули громадянство України відповідно до Закону України "Про громадянство України" і подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, зобов`язані подати документ про припинення іноземного громадянства до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, протягом 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, якщо строк виконання поданого зобов`язання сплив, суд зазначає, що прийняті Законом України № 3897-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які беруть участь у захисті територіальної цілісності та недоторканості України» зміни не скасовують право позивача на подання декларації, а лише надають позивачу встановлений законом пролонгований строк для припинення громадянства рф.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61057, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, яка викладена у листі №6301.7-4876/63.2-25 від 26.03.2025, у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в загальному розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов