Справа № 520/28775/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.
представника позивача Ткаченко В.В.
представника відповідача Кизим Т.В.
за позовом Фермерського господарства "Клепки"
до Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області
про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду,
На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який направлено до примусового виконання в органи державної виконавчої служби.
03.06.2025 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача, в якій останній просив суд визнати протиправними рішення Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, прийняті на виконання рішення (постанови) суду, а саме:
- притягти до відповідальності особу, рішення якої визнається протиправним;
- у випадку виявлення у діях особи, рішення якої визнається протиправним порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, прийняти окрему ухвалу та надіслати її прокурору або органу досудового розслідування, з метою вжиття ними необхідних заходів.
При цьому, позивач висновував, що предметом розгляду справи, за наслідками якої ухвалено постанову суду апеляційної інстанції фактично було надання податкової пільги.
Вказує, що аналіз норм Податкового кодексу України, якими унормовано питання справляння земельного податку, а також податкових пільг свідчить про те, що під податковою пільгою у даному випадку слід розуміти саме звільнення позивача від сплати орендної плати за землю, а що стосується пільги з єдиного податку четвертої групи, то вона не є об`єктом оподаткування, якщо площі земельних ділянок забруднені вибухонебезпечними предметами або непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.
Отже, право платника на звільнення від сплати податків, яке безумовно виникає з моменту виникнення певних підстав (у цьому випадку - наявності факту ймовірного забруднення земель вибухонебезпечними предметами), одночасно означає безумовний обов`язок компетентного органу цю пільгу надати.
Отже, приймаючи рішення на виконання зазначеного судового рішення, відповідач зобов`язаний був пересвідчитися, що відповідне зобов`язання виконано ним у чіткій відповідності з резолютивною частиною рішення суду та мотивами, якими керувався суд, постановляючи таке рішення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на доводи, аналогічні, зазначеним у вказаній вище заяві.
Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, суд першої інстанції зазначив, що, перевіривши дії та рішення відповідача, на протиправність яких указує заявник ФГ «Клепки» у поданій заяві, судом вказаних порушень з боку відповідача не встановлено.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За приписами ч.ч. 2-3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Положеннями ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Також, колегія суддів звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04), де в пунктах 46, 48, 51, 53, 54 зазначено, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином проінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Так, з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 статті 383 КАС України передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 249 КАС України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Так, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 по справі № 520/28775/24 визнано протиправним та скасовано Розпорядження №542/1 від 24.09.2024, винесене Куп`янською міською військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області у повному обсязі. Зобов`язано Куп`янську міську військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області прийняти рішення про надання Фермерському господарству "КЛЕПКИ" пільг зі сплати орендної плати за землю на 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 та пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи на 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 по земельних ділянках сільськогосподарського призначення та промисловості, які вказані у заявах №1-2023 від 31.08.2023 та №3-2023 від 31.08.2023 про потенційне забруднення земельних ділянок, поданих Куп`янській міській військовій адміністрації Куп`янського району Харківської області.

На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який направлено до примусового виконання в органи державної виконавчої служби.

У постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 по справі № 520/28775/24 зазначено наступне: «Так, відповідач, обґрунтовуючи правомірність розпорядження №542/1 від 24.09.2024, посилається на відсутність зазначення позивачем при поданні заяв № 1-2023 від 31.08.2023 та №3-2023 від 31.08.2023 суми пільги, яку він отримає у разі прийняття рішення про встановлення такої пільги у 2023 році для недопущення втрат надходжень до бюджету Куп`янської територіальної громади.

Проте, колегія суддів зазначає, що положення ПК України не ставлять можливість отримання пільг та винесення рішення про їх надання у залежність від надання інформації про суму пільги, яку отримає платник податків у разі прийняття рішення про встановлення відповідної пільги.

Колегія суддів звертає увагу, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 статті 30 ПК України. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Отже, право платника на звільнення від сплати податків, яке безумовно виникає з моменту виникнення певних підстав (у цьому випадку - наявності факту імовірного забруднення земель вибухонебезпечними предметами), одночасно означає безумовний обов`язок компетентного органу цю пільгу надати.

При цьому можливість прийняття військовою адміністрацією негативного рішення за заявою особи з цього питання повинна бути наслідком тільки відсутності достатнього підтвердження обставин, які надають право на звільнення від сплати податків, та яким суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дати належну правову оцінку.

З аналізу наведених приписів ПК України вбачається, що у позивача відсутній обов`язок надавати додаткові документи при вирішенні питання про надання пільг з місцевих податків та зборів крім тих, які передбаченні п. 288.8 ст. 288 та п. 292-1.1 ст. 292-1 ПК України (заява про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами).

Крім цього, у позивача відсутній і обов`язок прораховувати суму потенційних пільг з місцевих податків та зборів, які йому повинні бути надані за результатом надання таких пільг.

Враховуючи наведене, відмова відповідача у наданні позивачу податкової пільги зі сплати єдиного податку ІV групи з 01.01.2023 по 31.12.2023 за заявами №1-2023 від 31.08.2023 та № 3-2023 від 31.08.2023 з підстави відсутності суми пільги, яку отримає ФГ "КЛЕПКИ" у разі прийняття рішення про встановлення такої пільги у 2023 році для недопущення втрат надходжень до бюджету Куп`янської територіальної громади є необґрунтованою та суперечить приписам чинного законодавства, а отже спірне розпорядження №542/1 від 24.09.2024 є протиправним та підлягає скасуванню як таке, що не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, зокрема щодо обґрунтованості.

Разом з цим колегія суддів звертає увагу, що саме наведеною підставою відповідач обґрунтовував неприйняття рішення за заявами позивача №1-2023 від 31.08.2023 та № 3-2023 від 31.08.2023, оцінка правомірності якій надана судом під час розгляду справи № 520/8017/24.

Так, судом під час розгляду справи №520/8017/24 сформовано висновок, що за змістом норми п.288.8 ст.288 ПК України не вбачається обов`язку платника податку зазначити суму пільги, яку отримує суб`єкт господарювання у разі прийняття рішення про встановлення такої пільги у 2023 році або обов`язку платника податків надати відповідну інформацію. Також положення п. 288.8 ст. 288 ПК України не пов`язують винесення рішення відповідачем із наявністю або відсутністю такої інформації.

Тобто відповідач, розглянувши заяви позивача №1-2023 від 31.08.2023 та №3-2023 від 31.08.2023 на виконання рішення суду від 27.06.2024 у справі №520/8017/24, прийняв розпорядження №542/1 від 24.09.2024 та не врахував висновки суду у справі №520/8017/24 щодо тлумачення змісту норми п.288.8 ст.288 ПК України в частині відсутності обов`язку платника податку зазначити суму пільги, яку отримує суб`єкт господарювання у разі прийняття рішення про встановлення такої пільги, або обов`язку платника податків надати відповідну інформацію, що призвело до повторного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Водночас, протиправна бездіяльність відповідача щодо розгляду заяв №1-2023 від 31.08.2023 та №3-2023 від 31.08.2023 Фермерського господарства "КЛЕПКИ", а у подальшому прийняття протиправного розпорядження №542/1 від 24.09.2024 за результатами розгляду таких заяв, призвела до триваючого порушення прав позивача, яке станом на час розгляду справи не припинено.

З огляду на зазначене, враховуючи необхідність поновлення прав позивача з метою запобігання порушення його прав та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав позивача без необхідності додаткових його звернень до суду та виконання будь-яких інших умов для цього, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області прийняти рішення про надання Фермерському господарству "КЛЕПКИ" пільг зі сплати орендної плати за землю на 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 та пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи на 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 по земельним ділянкам сільськогосподарського призначення та промисловості, які вказані у відповідних заявах про потенційне забруднення земельних ділянок, поданих Куп`янській міській військовій адміністрації Куп`янського району Харківської області.»

Таким чином, судом визначено єдиний належний спосіб захисту права позивача шляхом зобов`язання Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області прийняти рішення про надання Фермерському господарству "КЛЕПКИ" пільг зі сплати орендної плати за землю на 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 та пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи на 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 по земельним ділянкам сільськогосподарського призначення та промисловості, які вказані у відповідних заявах про потенційне забруднення земельних ділянок, поданих Куп`янській міській військовій адміністрації Куп`янського району Харківської області, відповідно до п.288.8 ст.288 ПК України, згідно з якою не нараховується орендна плата за договорами оренди земельних ділянок державної і комунальної власності, які непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, протягом періоду, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття рішення сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності чи визнання земельної ділянки придатною для використання, тобто якою не передбачено іншого правомірного виду поведінки, крім звільнення платника податку від орендної плати за договорами оренди земельних ділянок державної і комунальної власності.

Разом з тим, розпорядженням № 207 від 02.05.2025 «Про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 року у справі № 520/28775/24» та розпорядженням № 218 від 02.05.2025 «Про внесення змін до розпорядження начальника міської військової адміністрації від 02.05.2025 р. № 207 «Про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 р. у справі №520/28775/24» відповідачем встановлено Фермерському господарству "Клепки" () податкову пільгу зі сплати орендної плати за землю на 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 у розмірі 0,01 відсотків від суми орендної плати за земельні ділянки, вказані у заявах від 31.08.2023 № 1-2023 (додаток 1 до розпорядження) № 3-2023 (додаток 2 до розпорядження).

Отже, Куп`янською міською військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 по справі № 520/28775/24 не виконано, не прийнято рішення про надання Фермерському господарству "КЛЕПКИ" пільг (звільнення) зі сплати орендної плати за землю на 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 та пільг зі сплати єдиного податку четвертої групи на 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 по земельним ділянкам сільськогосподарського призначення та промисловості, які вказані у відповідних заявах про потенційне забруднення земельних ділянок, поданих Куп`янській міській військовій адміністрації Куп`янського району Харківської області.

Вказане свідчить про неналежне виконання відповідачем постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 по справі № 520/28775/24 та, як наслідок, порушення відповідачем норм Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших нормативно-правових актів в частині обов`язковості виконання судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи доведеність факту неналежного виконання відповідачем рішення суду першої інстанції та те, що виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права особи в судовому порядку, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними Розпорядження № 207 від 02 травня 2025 року «Про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 року у справі № 520/28775/24» та Розпорядження № 218 від 02 травня 2025 року «Про внесення змін до розпорядження начальника міської військової адміністрації від 02 травня 2025 року № 207 «Про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі №520/28775/24», зобов`язання Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі № 520/28775/24, та встановлення Куп`янській міській військовій адміністрації Куп`янського району Харківської області місячного строку з дня отримання (вручення) копії цієї постанови для подання до суду першої інстанції доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі №520/28775/24.

В іншій частині відсутні підстави для задоволення вимог заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з прийняттям нової про часткове задоволення заяви Фермерського господарства "Клепки".

Частиною 6 ст.383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.249 (« Окремі ухвали суду») КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Суд вважає, що вказана ухвала суду підлягає виконанню у місячний строк після набрання нею законної сили.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Клепки" задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 по справі № 520/28775/24 скасувати.

Визнати протиправними Розпорядження № 207 від 02 травня 2025 року «Про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 року у справі № 520/28775/24» та Розпорядження № 218 від 02 травня 2025 року «Про внесення змін до розпорядження начальника міської військової адміністрації від 02 травня 2025 року № 207 «Про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі №520/28775/24».

Зобов`язати Куп`янську міську військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі № 520/28775/24.

Встановити Куп`янській міській військовій адміністрації Куп`янського району Харківської області місячний строк з дня отримання (вручення) копії цієї постанови для подання до суду першої інстанції доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі №520/28775/24.

У задоволенні решти вимог заяви Фермерського господарства "Клепки" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена особами, яких вона стосується безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова Я.М. Макаренко