Справа № 640/15943/19
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про заміну боржника у виконавчому листі

02 жовтня 2025 року № 640/15943/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді - Діски А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві заяву відповідача про заміну боржника у виконавчому листі у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління ДПС у м. Києві, про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року позовні вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено повністю. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 податковий борг по військовому збору у розмірі 97 076,16 грн та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 647 445,15 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року та прийнято нову постанову, якою також задоволено позов.

Постановою Верховного Суду від 09.08.2022 постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі № 640/15943/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Додатковою постановою від 10.02.2023 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення було задоволено. Ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві () понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 28815 грн (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень).

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ було постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва. Крім того установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу.

Згідно з частиною 3 статті 29 КАС України у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

17.12.2024 матеріали справи надійшли до Київського окружного адміністративного суду.

02.01.2025 судом було видано виконавчий лист про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві () понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 28815 грн.

До суду від відповідача надійшла заява про заміну боржника - Головне управління ДФС у м. Києві на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2025 вказана заява розподілена судді Дісці А. Б. та, згідно акту від 10.09.2025, через надмірне навантаження в канцелярії суду, фактично була передана судді 10.09.2025.

Ухвалою суду від 11.09.2025 вищевказана заява призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02.10.2025.

Належним чином повідомлені про розгляд заяви, учасники справи в судове засідання не з`явились, подали клопотання про розгляд заяви без їх участі.

У своєму клопотанні представник Головного управління ДПС у м. Києві не заперечував проти задоволення заяви про заміну боржника у виконавчому листі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та поданої ОСОБА_1 заяви, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 зазначеного Закону у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Цим нормам кореспондують положення частини першої статті 379 КАС України, згідно з якими у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За приписами статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Отже, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Така позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом у постановах Верховного Суду від 06.10.2020 (справа №804/958/17), від 03.12.2020 (справа №805/2173/16-а), від 30.12.2020 (справа №805/4361/17-а).

Суд зазначає, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України постановлено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Пунктом 2 вказаної Постанови встановлено, зокрема те, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до інформації, що є в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 17.05.2019 зареєстровано юридичну особу Державну податкову службу України (запис № 0085321).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 затверджено положення про Державну податкову службу України, згідно з пунктом 1 якого Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пунктів 1 - 4 постанови Кабінету Міністрів України Про утворення територіальних органів Державної податкової служби від 19.06.2019 № 537 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1.

Реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2.

Установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

21.08.2019 Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження від № 682-р «Питання Державної податкової служби», яким передбачено погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Згідно з наказом Державної податкової служби України від 28.08.2019 № 36 розпочато виконання Державної податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова № 893), ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з Додатком, зокрема, податків ДПС.

Пунктом 2 Постанови № 893 встановлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

30.09.2020 Державною податковою службою України прийнято наказ № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», яким утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з Додатком, а Департаменту правової роботи наказано подати державному реєстратору документи для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідної інформації про утворення територіальних органів Державної податкової служби як її відокремлених підрозділів.

На час розгляду заяви відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 та від 30.09.2020 №893 і наказу ДПС України від 30.09.2020 №529 правонаступником Головного управління ДФС у м. Києві є Головне управління ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Як вбачається з матеріалів справи, додатковою постановою Верховного Суду від 10.02.2023 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення було задоволено. Ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві () понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 28 815 грн.

02.01.2025 ОСОБА_1 видано виконавчий лист про стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві судового збору.

Суд зазначає, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві перебуває в стані припинення.

Водночас, згідно з відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.09.2020 відбулася державна реєстрація відокремленого підрозділу ДПС - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Таким чином, оскільки на час розгляду заяви відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 і наказу ДПС України від 30.09.2020 №529 правонаступником Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві () є Головне управління ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ ВП 44116011), то наявні передбачені ст. 379 КАС України підстави для заміни боржника у виконавчому листі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на Головне управління ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС України.

Керуючись ст. 52, 248, 256, 379 КАС України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі - задовольнити.

Замінити боржника у виконавчому листі щодо стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві судових витрат на користь ОСОБА_1 , виданому Київським окружним адміністративним судом 02.01.2025 у справі № 640/15943/19, з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, б. 33/19, м. Київ, 04116, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Діска А.Б.