Справа № 686/9239/25
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/9239/25

Головуючий у 1-й інстанції: Карплюк О.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

30 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (відповідача), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4142260 від 24.02.2025 року.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 25.07.2025 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 , будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами на 5 років, 24 лютого 2025 року о 17 годині 28 хвилин в с. Ружичанка Хмельницького району, по вул. Визволителів, 4, керував транспортним засобом марки «Ford Kuga» державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується відповідним відеоносієм, що в свою чергу, спростовує показання, допитаної в судовому засідання свідка ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами скарги зазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено: до Постанови додаються: інші матеріали справи відеозапис із нагрудного реєстратора поліцейського номер 10.3. Однак, ні зазначений відеозапис так і будь-який доказ не містить перебування позивача за кермом автомобіля.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що на відеозаписі зробленого із відеореєстратора чітко видно, факт руху ОСОБА_1 , а саме: паркування біля правого краю проїжджої частини, а також вимкнення двигуна та денних ходових вогнів та вихід із машини ОСОБА_1 із місця водія. Вподальшому при спілкуванні, позивач стверджує, що «Ви мене не зупинили, я собі їхав і все», тобто позивач свідомо знаючи, що позбавлений права керування строком на 3 роки рішенням Хмельницького міськрайонного суду, 24.02.2025 року здійснював керування транспортним засобом Ford KUGA д.н.з. НОМЕР_1 .

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою поліцейського відділення поліції №2 (м. Хмельницький) Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Слопоузова І.С. від 24 лютого 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 4 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. за те, що він цього дня о 17 годині 28 хвилин в с. Ружичанка Хмельницького району, по вул. Визволителів, 4, керував транспортним засобом марки «Ford Kuga» державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами на 5 років на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10 серпня 2022 року (справа №686/16076/22), чим допустив порушення вимог п. 2.1.«а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання її протиправною та скасування, посилаючись на відсутність з його боку порушень правил дорожнього руху.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідальність за ст. 126 ч. 4 КпАП України настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог п. 2.1.«а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із положеннями ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка доведена в законний спосіб.

В розумінні ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновків експертів.

При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ст.73 КАС України). Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.74 КАС України).

Колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 , будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами на 5 років, 24 лютого 2025 року о 17 годині 28 хвилин в с. Ружичанка Хмельницького району, по вул. Визволителів, 4, керував транспортним засобом марки «Ford Kuga» державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується відповідним відеоносієм, що в свою чергу, спростовує показання, допитаної в судовому засідання свідка ОСОБА_2 .

З оглянутих відеодоказів, наявних в матеріалах справи судом апеляційної інстанції не встановлено факту керування транспортним засобом саме позивачем.

З відеозйомки встановлено, що працівники поліції під`їхали до автомобіля «Ford Kuga», який був припаркований на узбіччі дороги, а ОСОБА_1 закривав задні двері автомобіля. При цьому працівникам поліції він пояснив, що автомобілем не керував.

В позовній заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 пояснював, що автомобілем керувала його мати, яка даний факт підтвердила в судовому засіданні.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Суб`єктом правопорушення є особа, яка вчинила правопорушення.

При цьому, склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з них свідчить про відсутність складу порушення в цілому, що згідно з п.1 ст. 247 КпАП є обставиною, що виключає провадження у справі: провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Тобто, відповідальність за ч.4 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Наявність лише факту позбавлення права керування особи, за відсутності доказів здійснення керування транспортним засобом, не може бути беззаперечним доказом можливого керування транспортним засобом.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наданій кваліфікації дій позивача та правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки позивача поліцейські не зупиняли під час руху автомобілем, що в свою чергу виключає відповідальність за інкриміноване адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення зазначеного в оскаржуваній постанові та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

Вищезазначене є підставою для скасування постанови серії ЕНА №4142260 від 24 лютого 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 4 КпАП України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

У відповідно до вимог ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови серії ЕНА №4142260 від 24 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 4 КпАП України задовольнити.

Постанову серії ЕНА №4142260 від 24 лютого 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. скасувати, провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (29017, вул. Зарічанська, 7 м. Хмельницький, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 332 (одна тисяча триста тридцять дві) грн 32 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.