Справа № 400/8195/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 жовтня 2025 р. № 400/8195/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо витребування доказів в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , ,
до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , с,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачаПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», ,
прозобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби позивача та виключити позивача зі списків особового складу відповідача.

Позовні вимоги позивач аргументував тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 у справі № 160/7925/24 скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.03.2024 № 138 «Про призов військовозобов`язаних за загальною мобілізацією» в частині, що стосується призову позивача на військову службу під час мобілізації, в особливий період та зобов`язано відповідача прийняти рішення про надання позивачу відстрочки від призову за мобілізацією на підставі пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На виконання зазначеного рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв наказ від 13.03.2025 «Про скасування призову військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації», відповідно до якого скасовано пункт 3 наказа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.03.2024 № 138 «Про призов військовозобов`язаних за загальною мобілізацією». Проте, виконати рішення суду в частині зобов`язання надання відстрочки від призову за мобілізацією не виконано, оскільки позивач на даний час має статус військовослужбовця та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Позивач неодноразово подав відповідачу рапорти про своє звільнення з військової служби, однак жодної відповіді на них він не отримав. Перебування позивача у складі відповідача унеможливлює виконання ним своїх посадових обов`язків у ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (далі ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ»), що, у свою чергу, може дестабілізувати роботу вказаного товариства, яке визнано критично важливим для економіки України.

У відзиві на позовну заяву від 21.08.2025 відповідач заперечив проти позову і просив відмовити в його задоволенні повністю. Відзив умотивовано тим, що позивачем пред`явлено позов з вимогами до відповідача прийняти рішення про його звільнення від проходження військової служби та про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Однак такої дії військової частини як «звільнення від проходження військової служби» не унормовано законодавством і таке формулювання може сприйматись багатозначно. Оскільки вимоги позивача не обґрунтовані конкретними законодавчими нормами про ту дію, яку він вимагає в суді (з яких була б можливість сприйняти однозначно суть його намірів), тому відповідач сприймає під вимогою «прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби» те, що позивач має на увазі вимогу «прийняти рішення про звільнення його з військової служби. Відповідач закцентував увагу на тому, що «бронювання» не є «індульгенцією від військової служби» в інтересах конкретної заброньованої особи, не є законним інтересом, правом чи свободою саме цієї особи. Призов військовозобов`язаного всупереч «бронюванню» хоча і є порушенням певних правил, однак може бути порушенням інтересу відповідного державного органу та/або підприємства, однак такий призов немає підстав розглядати як порушення прав, інтересів і свобод саме «заброньованої» особи, з огляду на суть «мобілізації» і суть «бронювання». У спірних правовідносинах у загальному смислі мала місце законна мобілізація, з якої незаконно не відбувся виняток в інтересах ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ». В цьому випадку законний інтерес має тільки ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ». Позивач не має законний інтерес у відступленні від такого «нормального ходу подій», «бронювання Позивача» не пов`язане саме з правами, інтересами, свободами саме позивача. Фактичні обмеження у відношенні до прав, свобод, інтересів особи, мобілізованої для проходження військової служби, слідують з обов`язку з захисту Вітчизни і нападу на неї, а не з «мобілізації», як такої. Мобілізація лише «передавальна ланка» в причинно-наслідковому ланцюгу, а не ланка «породжуюча» обов`язок і відповідні обмеження. Залучення до виконання обов`язку навіть і з порушенням процедури надання винятку із залучення, не може вважатися саме по собі «порушенням права на свободу», оскільки не сама по собі процедура залучення до виконання обов`язку захисту Вітчизни впливає на існування самого цього обов`язку і відповідних «закладених в ньому» обмежень прав і свобод, він існує і до і в момент і після мобілізації, і всі ті «закладені» потенційні обмеження, які з ним пов`язані. Процедурними порушеннями при мобілізації і незастосуванням «бронювання» і «відстрочки» відносно позивача в інтересах АТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» не було порушено саме законні права, інтереси, свободи позивача. Вплив на цю «щоденну життєдіяльність» позивача викликаний прямим абсолютним обов`язком захисту Вітчизни, реалізація якого в свою чергу первинно викликана військовим нападом/нашестям на Вітчизну, для захисту від чого і був залучений Позивач у формі проходження військової служби. Ці обмеження загальні, вже «враховані» в обов`язку із захисту Вітчизни і не є особливими саме для Позивача, підстав для твердження протилежного ним не наведено. Підстав для твердження «на Вітчизну напали, але в результаті мобілізації особливим чином порушується саме мої права на свободу, саме мій особливий в моєму випадку інтерес бути свободним, тощо, і тому я обґрунтовано не буду захищатися» позивачем в позовній заяві не наведено. Процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Окрім того, відповідач зазначив, що позивачем здійснено самовільне залишення військової частини (кримінальне правопорушення) та по теперішній час він відсутній на військовій службі. Тому відповідач позбавлений можливості звільняти його з військової служби до моменту повернення на військову службу.

У поясненнях від 19.08.2025 ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» підтримало позовні вимоги позивача, вказавши на те, що воно визнано підприємством критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Позивач, як його працівник, відповідно до наказа Мінекономіки № 3342 був заброньований.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та витребувано у відповідача і ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» докази.

Відповідач і ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» подали витребувані докази у строк, встановлений судом.

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне:

1) витребувати з власної ініціативи у відповідача:

копію доповіді, поданої військової частиною НОМЕР_1 до Військової служби правопорядку, за фактом здійснення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) самовільного залишення військової частини;

копію акта службового розслідування, проведеного за фактом здійснення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) самовільного залишення військової частини;

копію наказа командира військової частини НОМЕР_1 , прийнятого за результатами проведеного службового розслідування за фактом здійснення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) самовільного залишення військової частини;

копію наказа командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ;

копію наказа командира військової частини НОМЕР_1 про призупинення строку військової служби ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );

2) рекомендувати позивачу надати пояснення щодо тверджень військової частини НОМЕР_1 щодо самовільного залишення ним військової частини.

Керуючись статтями 9, 80, 243, 248, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Витребувати у військової частини НОМЕР_1 :

а) копію доповіді, поданої військової частиною НОМЕР_1 до Військової служби правопорядку, за фактом здійснення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) самовільного залишення військової частини;

б) копію акта службового розслідування, проведеного за фактом здійснення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) самовільного залишення військової частини;

в) копію наказа командира військової частини НОМЕР_1 , прийнятого за результатами проведеного службового розслідування за фактом здійснення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) самовільного залишення військової частини;

г) копію наказа командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ;

ґ) копію наказа командира військової частини НОМЕР_1 про призупинення строку військової служби ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати Миколаївському окружному адміністративному суду витребувані докази до 09.10.2025.

3. Рекомендувати ОСОБА_1 подати до 09.10.2025 пояснення щодо тверджень військової частини НОМЕР_1 щодо самовільного залишення ним військової частини.

4. Роз`яснити сторонам справи, що відповідно до частини сьомої статті 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причини протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

5. Направити копію цієї ухвали учасникам справи.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

7. Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Г.Ярощук