Справа № 640/25050/21
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року № 640/25050/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Фармак» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Фармак» з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу від 18.08.2021 ВП №55570004, №5557608, №55573993, №55577264, №55571741, №55571583.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 справу прийнято до провадження та ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних постанов.

Відповідачем відзиву на позов до суду не подано.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06.09.2017 у справі №644/3191/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 заочне рішення скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Зобов`язано Публічне акціонерне товариство ФАРМАК привести записи № 25 від 25 лютого 2014 року та № 26 від 24 лютого 2017 року відповідно до діючого законодавства України, а саме:

записи №25 і №26 у трудовій книжці ОСОБА_1, зроблені керівником департаменту експортних ринків Публічного акціонерного товариства ФАРМАК Сандульською М.В. за довіреністю № 17-10/60 від 24 лютого 2017 року визнати недійсними;

зобов`язано ПАТ ФАРМАК зробити в графі 3 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу: Прийнята на посаду директора представництва ПАТ ФАРМАК (Україна) в Республіці Білорусь;

зобов`язано ПАТ ФАРМАК зробити в графі 4 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про прийом на роботу, вказавши дійсний номер наказу ПАТ ФАРМАК (Україна) про призначення на посаду директора представництва;

зобов`язано ПАТ ФАРМАК зробити в графі 3 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення: Звільнена у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України;

зобов`язано ПАТ ФАРМАК зробити в графі 4 трудової книжки ОСОБА_1 запис згідно чинного трудового законодавства України про звільнення ОСОБА_1 вказавши дійсний номер наказу ПАТ ФАРМАК (Україна) про звільнення з посади директора представництва;

зобов`язано ПАТ ФАРМАК завірити внесені записи підписом посадової особи ПАТ ФАРМАК (Україна) та печаткою ПАТ ФАРМАК (Україна);

Зазначене рішення апеляційного суду є чинним та перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І.М., яким відкрито виконавчі провадження №№ 55570004, 55576208, 55573993, 55571741, 55577264, 55571583 та 55578057.

Виходом приватного виконавця за місцем знаходження боржника від 20.10.2020 встановлено, що стягувачка не з`явилась, виконати рішення суду та внести необхідні записи до трудової книжки немає можливості за умов ненадання трудової книжки стягувачкою.

Крім того, представником стягувача надано приватному виконавцю на виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 29.11. 2017 наказ по ВК № 10 З особового складу, в якому зазначено: на виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року по справі №644/3191/17, внести такі зміни:

- до наказу № 1-к від 25 лютого 2014 pоку, виклавши формулювання про прийом на роботу в наступній редакції: Прийняти ОСОБА_1 на посаду директора Представництва ПАТ Фармак (Україна) в Республіці Білорусь, з 25 лютого 2014 року.

- до наказу від 24 лютого 2017 pоку, виклавши формулювання про звільнення з роботи в наступній редакції Звільнити ОСОБА_1 , 24 лютого 2017 року, у зв`язку із закінченням строку трудового договору, на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України.

Виходом приватного виконавця за місцем знаходження боржника від 10.12.2020 встановлено, що стягувачка надала боржнику бланк трудової книжки НОМЕР_1 без ідентифікації.

Від ОСОБА_1 19.11.2020 надійшла заява, в якій остання просила ПАТ ФАРМАК внести записи до дублікату трудової книжки. Також до заяви було надано незаповнений бланк трудової книжки НОМЕР_1 .

ПAT Фармак 16.12.2020 направлено ОСОБА_1 відповідь (вих. № 17-9/82), в якій повідомлено про готовність AT Фармак внести необхідні записи до трудової книжки, та повідомлено, що бланк трудової книжки НОМЕР_1 не було видано жодним роботодавцем, не заповнено, як дублікат трудової книжки ОСОБА_1 не оформлено та запропоновано видати дублікат трудової книжки.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Наконечним І.М. 28.12.2020 винесені постанови №55570004, №55576208, №55573993, №55571741, №55571583, №55577264 про накладення штрафу у сумі 5100, 00 грн. за невиконання Публічним акціонерним товариством ФАРМАК судового рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2021 у справі №640/1597/21 визнано протиправними та скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва 28.12.2020 №55570004, №55576208, №55573993, №55571741, №55571583, №55577264 про накладення штрафу у сумі 5100, 00грн.

Судове рішення набрало законної сили 02.12.2021.

Відповідачем 18.08.2021 повторно за невиконання рішення суду оскаржуваними постановами у ВП №55570004, №5557608, №55573993, №55577264, №55571741, №55571583 на позивача накладено штраф у розмірі 10200грн.

Позивач, вважаючи протиправними постанови відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актам.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями статтею 63 Закону, згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першої статті 75 Закону закріплено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, від 10.09.2019 у справі № 0840/3476/18, від 19.08.2020 у справі № 140/784/19.

Як встановлено судом, на момент винесення оскаржуваних постанов, стягувачем - ОСОБА_1 було надано боржнику незаповнений бланк трудової книжки НОМЕР_1 , що також підтверджується наявним у справі актом приватного виконавця від 10.12.2020.

У зв`язку з тим, що наданий бланк трудової книжки НОМЕР_1 не відповідав вимогам трудового законодавства, а саме ст. 48 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 Про трудові книжки працівників, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 від 16.12.2020 №17-9/82 , ПАТ ФАРМАК листом від 16.12.2020 №17-9/82 повідомив стягувача - ОСОБА_1 про необхідність надати оригінал трудової книжки або звернутися із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки підставою видачі дублікату трудової книжки є її втрата, непридатність тощо.

На момент прийняття оскаржуваних постанов відповідачем не було враховано вищевказані обставини та не надано оцінку тому, що стягувач надала боржнику для внесення необхідних записів трудову книжку, яка не містила жодних записів та не відповідала вимогам трудового законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що боржником не було виконано рішення суду з поважних причин, оскільки виконання у спосіб, встановлений судом, вимагало безпосередньої участі стягувача, ненадання стягувачем тривалий час трудової книжки та надання бланку трудової книжки, який не відповідає вимогам трудового законодавства, не може ставитися у провину позивачу як боржнику в оскаржуваних виконавчих провадженнях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2270,00грн. Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню на його користь за рахунок асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича про накладення штрафу від 18.08.2021 у виконавчих провадженнях №55570004, №5557608, №55573993, №55577264, №55571741, №55571583.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Фармак» сплачений судовий збір у розмірі 2270,00грн. (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. за рахунок асигнувань приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Лапій С.М.