Справа № 160/10008/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/10008/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року (суддя Златін С.В.) в справі № 160/10008/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДКСУ) про:

визнання протиправними дій щодо повернення без виконання виконавчих листів від 18 березня 2025 року № 201/15457/24;

зобов`язання прийняти до виконання виконавчий лист від 18 березня 2025 року № 201/15457/24 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на його користь інфляційних втрат та 3% річних у загальній сумі 88923,12 грн;

зобов`язання прийняти до виконання виконавчий лист від 18 березня 2025 року № 201/15457/24 про стягнення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на його користь судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо повернення без виконання виконавчих листів від 18 березня 2025 року №201/15457/24.

Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області прийняти до виконання виконавчий лист від18 березня 2025року №201/15457/24 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат та трьох процентів річних у загальній сумі 88 923 грн. 13 коп.

Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області прийняти до виконання виконавчий лист від 18 березня 2025 року №201/15457/24 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вважає, що неправильне оформлення виконавчих листів, що й стало підставою для їх повернення стягувачу, підтвердження ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 15 квітня 2025 року у справі № 201/15457/24, якими виправлені описки, допущені у судовому рішенні.

Відповідачем 08.05.2025 за вхідним № 10-11034 прийнято до виконання пакет документів у справі № 201/15457/24 після усунення в судовому порядку обставин наявності описки, що унеможливлювало належне виконання судового рішення.

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Наголошує на відсутності ознак протиправності в діях відповідача, а також недопущення бездіяльності при розгляду поданих позивачем документів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримав виконавчі листи від 18 березня 2025 року №201/15457/24 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат та трьох процентів річних у загальній сумі 88923 грн. 13 коп. та про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на його користь судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

Виконавчі листи видані Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

Позивач пред`явив два вказані вище виконавчих листа до виконання до відповідача.

Відповідач листами від 03.04.2025 року №04-10-10/4425 та № 04-10-10/4426 повернув два виконавчих листа без виконання на підставі п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі Порядок), для виправлення помилки у виконавчих листах: невірне зазначення найменування боржника: у виконавчий листах зазначено найменування боржника Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, а у ЄДРПОУ вказано найменування - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Врахувавши, що п. 9 Порядку не містить такої підстави для повернення виконавчого документу стягувачеві, як зазначено відповідачем у листах від 03.04.2025 року №04-10-10/4425 та № 04-10-10/4426, а саме: виконавчий документ видано або оформлено з порушенням установлених вимог, а містить таку підставу як виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України Про виконавче провадження, суд першої інстанції вважав, що відповідач у листах від 03.04.2025 року №04-10-10/4425 та № 04-10-10/4426 зазначив таку підставу для повернення виконавчого документу стягувачеві, яка не визначена Порядком.

Суд першої інстанції зауважив, що два виконавчих листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська повністю відповідають установленим вимогам та містять всі необхідні реквізити; найменування боржника у графі повне найменування божника написано вірно: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), що повністю відповідає інформації, яка вказана у ЄДРПОУ стосовно ГУ ПФ України в Дніпропетровській області.

У виконавчий листах Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська міститься резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, що відповідає вимогам статті 4 Закону України Про виконавче провадження.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що під час повернення виконавчих документів позивачу відповідач діяв не у спосіб, який передбачений Конституцією та законами України та проявив надмірний формалізм і не використав у повній мірі повноваження, передбачені п.5 Порядку.

Суд визнає наведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31 січня 2025 року у справі №201/15457/24, яке набрало законної сили 04 березня 2025 року, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати та три проценти річних у загальній сумі 88 923 грн. 13 коп.; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

З метою виконання наведеного рішення ОСОБА_1 пред`явив виконавчі листи, видані на виконання цього судового рішення 18 березня 2025 року, до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області.

Відповідач листами від 03 квітня 2025 року №04-10-10/4425 та №04-10-10/4426 повернув виконавчі листи без виконання на підставі пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, для виправлення помилки у виконавчих листах - невірне зазначення найменування боржника Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, а у ЄДРПОУ вказано найменування - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання правомірності повернення органом казначейства виконавчих листів стягувачу.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень, виконавчих документів та особливості їх виконання визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року №4901-VI (далі - Закон №4901-VI).

Відповідно до частини другої статті 6 Закону №1404-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

Згідно з частиною другою статті 3 статті 3 Закону №4901-VI стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 3 Закону №4901-VI передбачено, що у разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача.

У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення передбачено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (далі - Порядок №845).

Згідно з пунктом 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 Порядку №845 установлено, що органи Казначейства: 1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання у повному обсязі виконавчого документа суду або іншого органу (посадової особи) такий документ повертається до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав з відміткою про його виконання; 2) вживають заходів до виконання виконавчих документів; 3) розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 5 Порядку №845 під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право, зокрема:

1) повідомляти органу, який видав виконавчий документ, про наявність обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання, у спосіб і порядку, які визначені таким документом, крім випадків виконання рішень про стягнення коштів за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів;

2) звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання;

Пунктом 6 Порядку №845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб, в тому числі заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, оригінал виконавчого документа, судові рішення про стягнення коштів тощо.

Пунктом 9 Порядку №845 передбачено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли:

1) виконавчий документ:

не підлягає виконанню органом Казначейства;

подано особою, що не має відповідних повноважень;

пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку;

не відповідає вимогам, передбаченим Законом України Про виконавче провадження;

2) судове рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;

3) боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень;

4) суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов`язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;

5) стягувач узгодив відсутність зазначеної у виконавчому документі суми залишку невідшкодованого податку на додану вартість;

6) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

7) суми коштів, зазначені у виконавчому документі, перераховані боржником стягувачу;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства;

10) рішення про стягнення коштів з одержувача бюджетних коштів не відповідає заходам, передбаченим бюджетною програмою;

11) наявні інші передбачені законом випадки.

Підставою для повернення виконавчого листа органом казначейства у спірному випадку вказано наявність помилки у виконавчих листах - невірне зазначення найменування боржника Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, а у ЄДРПОУ вказано найменування - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Проте така позиція не може бути визнана обґрунтованою з таких підстав.

По-перше, підстава, зазначена у листі про повернення виконавчих листів, не відповідає підставам для повернення виконавчих документів стягувачу, визначеним пунктом 9 Порядку №845, позаяк у контексті спірних правовідносин такою підставою є невідповідність виконавчого документу вимогам, передбаченим Законом України Про виконавче провадження.

По-друге, виконавчі листи, пред`явлені позивачем до примусового виконання до органу державної казначейської служби, відповідають вимогам до виконавчого документу, передбаченим Законом №1404-VIII.

Так, частиною першою статті 4 Закону №1404-VIII установлено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчих листах, виданих Жовтневий районним судом м. Дніпропетровська 18 березня 2025 року у справі №201/15457/24, наявні всі необхідні реквізити, зокрема, у графі «повне найменування божника» вказано правильно: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), що повністю відповідає інформації, яка вказана у ЄДРПОУ стосовно ГУ ПФ України в Дніпропетровській області.

Також виконавчі листи містять резолютивну частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Відтак, виконавчі листи, пред`явлені позивачем до примусового виконання до ГУ ДКСУ, відповідають вимогам, установленим статтею 4 Закону №1404-VIII.

Таким чином, оскільки виконавчі листи оформлено відповідно до вимог Закону №1404-VIII, у виконавчих листах зазначено правильне найменування боржника, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність повернення позивачу виконавчих листів без виконання листами від 03 квітня 2025 року №04-10-10/4425 та № 04-10-10/4426.

Доводи апелянта про відсутність підстав вважати, що відповідачем допущено надмірний формалізм, адже відповідачем чітко дотримані вимоги діючого законодавства, а суд першої інстанції фактично зобов`язав відповідача всупереч вимогам національного законодавства вчинити дії, які не відповідають вимогам законодавства, є цілком безпідставними та спростовані приведеними вище висновками суду.

Аргумент апелянта про те, що відповідачем 08 травня 2025 року за вхідним №10-11034 прийнято до виконання пакет документів у справі № 201/15457/24 після усунення в судовому порядку обставин наявності описки, що унеможливлювало належне виконання судового рішення, тому відсутній предмет спору, суд відхиляє, адже подальше прийняття відповідачем до виконання повторно поданих позивачем виконавчих документів не спростовує факту протиправності повернення виконавчих документів, що встановлено вище судом.

Крім того, процесуальне законодавство не містить приписів щодо можливості у такому разі відмовити у розгляді позову.

При цьому суд зауважує, що відповідачем не виправлено допущене порушення, а прийнято виконавчі документи, повторно подані позивачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року в справі № 160/10008/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року в справі № 160/10008/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 01 жовтня 2025 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов