Справа № 583/4221/25
Суддя: Савєльєва А. І.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/4221/25
провадження 2-а/583/69/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року

м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючої судді Савєльєвої А.І., розглянувши в залі суду м. Охтирка в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник заявника Марченко Артем Михайлович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Марченко А.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №R51980 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправною за відсутності у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, закрити відносно ОСОБА_1 адміністративне правопорушення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 210-1 КУпАП України. Також просить зобов`язати уповноважених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відповідні відомості про відсутність в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на протязі тривалого часу перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та має відповідний статус «Військовозобов`язаний». Позивач уточнив свої військово-обліковані дані (адресу проживання, номер засобів зв`язку, адресу електронної пошти через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (застосунок «Резерв +») має про це відповідну відмітку в застосунку «Резерв +», також має номер в Електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» 2. 24.07.2025 позивач оновив мобільний застосунок «Резерв+» та побачив відмітку про порушення правил військового обліку, при цьому нічого не повідомлялось яке саме порушення правил військового обліку та коли саме ним було допущено. Позивач правила військового обліку не порушував, військово-обліковані дані оновив вчасно відповідно до строків оновлення військово-облікових даних, передбачених Законом України № 3633-ІХ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме до 16.07.2024. Ніяких повісток щодо явки для уточнення військово-облікових даних від відповідача позивач не отримував. Того ж дня позивачем в мобільному застосунку «Резерв+» було отримано розширені дані з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до яких на сторінці 5, де знаходиться розділ «Правопорушення» було вказано, що «дані в цьому реєстрі відсутні», тобто фактично немає ніяких відомостей, щодо скоєння та подальшого притягнення останнього до адміністративної відповідальності. В зв`язку з наведеним просить позов задовольнити.

Ухвалою від 17.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

29.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання постанови № R51980 від 02.09.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною відмовити повністю, постанову залишити в силі, мотивуючи тим, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначене у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначений пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть як централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, так і друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді. Згідно з п.п.2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є в тому числі день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальний центр комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже ОСОБА_1 повинен був з`явитися 21.04.2025 на 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення своїх облікових даних, або не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , ні у семиденний строк з дня отримання повістки у зв`язку з чим 29.04.2025 звернення Е 2022069 був поданий у розшук. Доказів про наявність поважних причин неявки на виклик, передбачених законодавством від позивача чи його представників не надходило. Таким чином ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився за повісткою, що свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена чинним законодавством, тому у відповідача були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

01.10.2025 від представника позивача Марченка А.М. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказує, що ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважає його безпідставним та необґрунтованим, мотивуючи тим, що не зрозуміло, яка повістка, що нібито була направлена на адресу позивача, стала підставою для подання звернення від 05.02.2025 № Е1349420 створене в атоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП до органів Національної поліції (тобто фактично за два місяця направлення повістки на адресу позивача). Відповідачем не надано докази: щодо відмови в отриманні повістки позивачем в разі її надсилання; порушення позивачем правил війського обліку, відповідно до яких було внесено інформацію до електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» та яке відображалось в мобільному застосунку «Резерв +» у позивача; докази неможливості отримання ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо персональних даних позивача у спосіб установлений у примітці до ст. 210 КУпАП. Крім того, в повістці долученій до відзиву не вказано саме які дані повинен оновити позивач. Строк накладення адміністративного стягнення по нібито скоєному позивачем адміністративному правопорушенню сплинув 29.07.2025, оскільки відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки почав «розшук» позивача 29.04.2025, а отже з цієї дати необхідно рахувати час виявлення правопорушення. Таким чином, строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які визначені ст. 38 КУпАП минули, а отже відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю. Таким чином, уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 було грубо порушено норми процесуального права, а саме Кодексу про адміністративне правопорушення, що в свою чергу веде до закриття адміністративного провадження та скасування призначеного покарання у виді штрафу.

Просить позовні вимоги, вказані в позовній заяві задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560(далі -Порядок).

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно зі ст. 279 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) роз`яснює особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її права і обов`язки, заслуховує її пояснення, за її участю досліджує докази та вирішує клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи вказані положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Відповідно до ч.1 ст. 210 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Положеннями ч. 3 ст. 210 КпАП України встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до абз. 7 ч.3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку.

Відповідно до абз. 5 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 (далі Порядок №1487) районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці.

Додатком 2 до Порядку № 1487 затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до абз. 2 п.п. 1 п. 1 яких Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу).

Відповідно до п.п. 7 п. 1 вказаних Правил призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.

Відповідно до п.п. 8 п. 1 вказаних Правил призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Відповідно до п.п. 10 п. 1 вказаних Правил призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Відповідно до п.п. 10-1 п. 1 вказаних Правил призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів).

Позивач зазначив, що ним було здійснено усі необхідні заходи, передбачені чинним законодавством, зокрема оновлено дані у застосунку «Резерв+».

Відповідно до роздруківки військово-облікового документу «Резерв+», сформованого 24.07.2025 о 19:05, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовозобов`язаним та уточнив дані 24.07.2025. Номер реєстрації Оберіг 2. Адреса зареєстрованого місця проживання позивача АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.04.2025. Мається відмітка дані уточнено вчасно.

28.07.2025 адвокатом Марченко А.М. було підготовлено та направлено на адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 адвокатський запит з метою отримання інформації та роз`яснень з приводу порушення ОСОБА_1 правил військового обліку (а.с.14-17). Відповідь не надійшла.

29.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про видалення інформації щодо «Порушення ним правил військового обліку» та відповідно прибрати з реєстру інформацію щодо його розшуку, та при наявності відкритої справи про адміністративне правопорушення заведеної стосовно нього за фактом нібито скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 або ст. 210-1 КУпАП України, закрити дану справу на підставі ч. 4 ст. 247 КУпАП України (підстава закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, предбачених статтею 38 цього Кодексу) (а.с.27-32).

01.08.2025 було отримано відповідь на вказаний адвокатський запит від ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 5405 від 01.08.2025, згідно до якої було повідомлено, що гр-н. ОСОБА_1 не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 на визначену дату 21.04.2025, тим самим порушив правила військового обліку. До відповіді додано копію повістки від 08.04.2025 № 3109208 виписану громадянину ОСОБА_1 , копію конверту, довідки форми 20 (а.с.24-26).

13.08.2025 адвокатом Марченко А.М. було підготовлено та 14.08.2025 направлено на адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 повторний адвокатський запит з метою отримання інформації та доказів (документів) щодо обставин порушення позивачем правил військового обліку та надання офіційної відповіді щодо результату розгляду заяви позивача від 29.07.2025 (а.с.22-23).

На адвокатський запит адвоката Артема Марченка ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 повідомлено за інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_1 не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 на визначену дату 21.04.2025, тим самим порушив правила військового обліку, у зв`язку з чим подане звернення від 29.04.2025 №Е2022069, яке створене в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП до органів Національної поліції України, то було повідомлено, що адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 не складався (а.с.56).

Відповідачем на виконання ухвали судді від 17.09.2025 надано повістку № 3109208, сформовану на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вказано що необхідно з`явитися 21.04.2025 о 14:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового провадження Укрпоштою на адресу АДРЕСА_1 . Але розписка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.53-54). Однак до матеріалів справи не долучено копії опису вкладення до рекомендованого листа, на якій є печатка «Укрпошти» та підпис відповідного працівника відділення з датою відправлення, що суперечить вимогам Постанови КМУ № 1147 від 08.10.2024.

02.09.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 винесено постанову № R51980 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. за те, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 у строк та місце, зазначене в повістці (а.с.52).

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 на його запит, щодо виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку, йому особисто з паспортом та військово-обліковим документами з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання адміністративних матеріалів (а.с.58).

Таким чином, встановлено, що позивач станом на дату винесення постанови перебував на військовому обліку за місцем проживання, тобто в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Доказів на підтвердження обставин, викладених в постанові № R51980 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відповідач суду не надано.

На підставі наявних доказів суд встановив, що позивач не допускав умисного порушення правил військового обліку.

Частиною 11 ст. 38 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в 7-денний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених КМУ, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до вимог Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в 7-денний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених устатті 23 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Разом з тим, згідно Закону «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» основним завданням Реєстру «Оберіг» є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Положенням ч. 5 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються персональні і службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

До персональних даних належать, зокрема: місце проживання та місце перебування.

Для формування бази даних Реєстру ЦВК, ДПС, ДМС подають шляхом електронної взаємодії держателю Реєстру відомості, передбаченістаттею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України віком від 18 до 60 років. До Реєстру вносяться відомості, визначеністаттею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно дозаконів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Суд зазначає, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210 КУпАП не застосовуються за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Обставин, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 у спосіб, встановлений у примітці до ст. 210 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Крім того, відповідачем не надано доказів, що ним вживалися заходи для отримання персональних відомостей ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

В постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №285/1535/15 міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Час вчинення правопорушення є однією із ознак його об`єктивної сторони.

Постанова №R51980 від 02.09.2025 не містить відомостей про час вчинення правопорушення. В свою чергу, це позбавляє суд можливості оцінити правильність застосування відповідачем закону про відповідальність за адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП), дотримання строків накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки оголосив «розшук» позивача, 29.04.2025, а тому з цієї дати слід рахувати час виявлення правопорушення. Таким чином, строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які визначені ст. 38 КУпАП минули (ст. 38 КУпАП).

В матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку; в ході розгляду справи, за відсутності позиції відповідача (надання доказів в обґрунтування своєї позиції) щодо суті спору, судом не встановлено порушень позивачем правил військового обліку.

Аналізуючи обставини справи та досліджені докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17, згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які безсумнівно підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини трактуються на користь особи відносно якої складена постанова, оскільки наявні у справі докази, не дають підстав для висновку про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Отже, враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст.8-9,72-77,241,242-246,250 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , представник заявника Марченко Артем Михайлович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № R51980 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправною за відсутності у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП України.

Закрити стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративне провадження про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 210-1 КУпАП України.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 внести відповідні відомості про відсутність в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І.Савєльєва