Справа № 500/1134/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/1134/25 пров. № А/857/23179/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі № 500/1134/25 (головуючий суддя Мартиць О.І., м. Тернопіль, письмове провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління ДСНС України у Тернопільській області щодо утримання з грошового забезпечення при звільненні зі служби ОСОБА_1 його грошового забезпечення у період із 15.10.2024 по 20.12.2024; зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у період із 15.10.2024 по 20.12.2024, яке було утримане Головним управління ДСНС України у Тернопільській області на підставі наказу №46-НК/64 від 30.01.2025.

19.03.2025 представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, та просив вимогу - 2 читати в редакції: зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій прийняти рішення про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення у період із 15.10.2024 по 20.12.2024, яке було утримане Головним управління ДСНС України у Тернопільській області на підставі наказу №46-НК/64 від 30.01.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що займав посаду першого заступника начальника Головного управління ДСНС України у Тернопільській області та був звільнений від виконання обов`язків за посадою, виключений зі списків особового складу ГУ ДСНС у Тернопільській області та знятий з усіх видів забезпечення 31.01.2025, що підтверджується копією наказу ГУ ДСНС у Тернопільській області №46-НК/6 від 30.01.2025. Починаючи із 15.06.2024 і до 20.12.2024 позивач, внаслідок захворювання був звільнений від виконання службових обов`язків через тимчасову втрату працездатності у зв`язку з хворобою, що підтверджується медичною характеристикою №12/12 від 28.01.2025, що видана ГУ ДСНС у Тернопільській області. За весь час тимчасової непрацездатності позивачу виплачувалось грошове забезпечення. Водночас, при звільненні позивача зі служби, частина грошового забезпечення за цей період була утримана ГУ ДСНС України у Тернопільській області. Зокрема, відповідно до параграфа 6 вищезгаданого наказу №46-НК/6 від 30.01.2025 наказано начальнику відділу економіки і фінансів ГУ ДСНС України у Тернопільській області забезпечити проведення утримання з грошового забезпечення при звільненні зі служби з 15.10.2024 по 20.12.2024 полковнику служби цивільного захисту ОСОБА_1 , першому заступнику начальника ГУ ДСНС України у Тернопільській області.

Позивач вважає, що особи рядового і начальницького складу органів ДСНС не можуть пройти лікарсько-експертну комісію за власним бажанням, проходженню такої комісії передує обов`язкове направлення від органу ДСНС, де проходить службу особа. ГУ ДСНС у Тернопільській області в свою чергу не направляло його на проведення лікарсько-експертної комісії, а самостійно ініціювати проходження ним комісії позивач не міг.

Позивач з власної ініціативи 29.11.2024 подав рапорт на ім`я тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління ДСНС України у Тернопільській області з проханням направити його проходження Центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС України. 21.01.2025 позивач отримав довідку Центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС України №126, відповідно до якої на підставі статті 39б, 38в, 60б, 71в графи ІІІ Переліку захворювань та Таблиці додаткових вимог _графи__, визначеного наказом МВС України від 28.12.2023 №1079 «Про затвердження Положення про діяльність ЛЕК ДСНС України» його визнано обмежено придатним до служби цивільного захисту та непридатним до служби цивільного захисту на посадах з підвищеним ризиком для життя або здоров`я, надмірними фізичними, психоемоційними навантаженнями.

Державна служба з надзвичайних ситуацій, як орган який відповідно до п. 2 розділу ХХІ Інструкції №623, який має виключні повноваження щодо прийняття рішення про виплату грошового забезпечення за час хвороби особи понад строки у чотири місяці, після 21.01.2025, а саме видачу позивачу довідки ЦЛЕК, мала усі підстави для прийняття рішення щодо можливості виплати позивачу грошового забезпечення у період із 15.10.2024 по 20.12.2024, проте будь-якого рішення не прийняла.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року в задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апеляційна скарга фактично мотивована доводами адміністративного позову. Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

13.06.2025 Державна служба України з надзвичайних ситуацій та Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області подали відзиви на апеляційну скаргу. З підстав, наведених у відзивах просять в задоволені апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

20 червня 2025 року ОСОБА_1 подав додаткові пояснення у справі.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Позивач, відповідно до наказу ДСНС України від 06.04.2021 №106 «Про кадрові питання» призначений на посаду першого заступника начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області та відповідно до наказу ДСНС України від 22.01.2025 №54 «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнений зі служби цивільного захисту за підпунктом 3 пункту 176 (за станом здоров`я) на підставі довідки Центральною лікарсько-експертною комісією від 21.01.2025.

Згідно з наказом Головного управління ДСНС України у Тернопільській області від 30.01.2025 № 46-НК/64 «Про кадрові питання» ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Головного управління та знято з усіх видів грошового забезпечення з 31.01.2025.

Відповідно до параграфу 2 наказу Головного управління ДСНС України у Тернопільській області від 30.01.2025 №46-НК/64 «Про кадрові питання», позивачу призначено виплату одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 25 календарних років служби.

Згідно з параграфом 5 наказу Головного управління ДСНС України у Тернопільській області від 30.01.2025 №46- НК/64 «Про кадрові питання» ОСОБА_1 призначено виплату грошової компенсації за невикористанні останнім щорічні основні відпустки в період з 2021 по 2025 роки.

Відповідно до параграфу 6 наказу Головного управління ДСНС України у Тернопільській області від 30.01.2025 №46-НК/64 «Про кадрові питання» з позивача утримано помилково виплачене останньому, без належних на те підстав, грошове забезпечення за період з 15.10.2024 по 20.12.2024 відповідно до Інструкції 623.

Вважаючи дії Головного управління ДСНС України у Тернопільській області щодо утримання з грошового забезпечення при звільненні зі служби позивача його грошового забезпечення у період із 15.10.2024 по 20.12.2024 протиправними, останній звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління не мало обов`язку на власний розсуд здійснювати направлення на проходження лікарської експертизи, без відповідного звернення, яке його ініціює.

Суд звертає увагу, що відповідно до параграфу 6 наказу Головного управління ДСНС України у Тернопільській області від 30.01.2025 №46-НК/64 «Про кадрові питання» з ОСОБА_1 утримано помилково виплачене останньому, без належних на те підстав, грошове забезпечення за період з 15.10.2024 по 20.12.2024 відповідно до Інструкції 623. Однак, жодних доказів щодо оскарження наказу Головного управління ДСНС України у Тернопільській області від 30.01.2025 №46-НК/64 «Про кадрові питання» в частині утримання помилково виплаченого, без належних на те підстав, грошового забезпечення за період з 15.10.2024 по 20.12.2024 відповідно до Інструкції 623, визнання його протиправним та скасування, в ході розгляду даної справи суду не надано, а судом не здобуто.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно статті 101 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до статті 115 КЦЗ України держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно статті 125 КЦЗ України держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом МВС від 20.07.2018 №623, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 року за №936/32388 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 1 розділу ХХІ Інструкції особам рядового і начальницького складу, яких звільнено від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність у зв`язку із захворюванням, пораненням, травмуванням, доглядом за хворим членом сім`ї, та тим, які перебувають у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, зберігається виплата грошового забезпечення в розмірі, одержуваному особою на день звільнення від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, але не більше ніж за чотири місяці поспіль, крім випадків, коли законодавством України передбачено триваліші строки перебування на лікуванні.

Виплата грошового забезпечення за час хвороби понад строки, зазначені в пункті 1 цього розділу, допускається за рішенням ДСНС, прийнятим на підставі висновку Центральної експертно-лікарської комісії ДСНС щодо придатності особи рядового і начальницького складу до подальшої служби в органах управління (підрозділах) (пункту 2 розділу ХХІ Інструкції).

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року №623 (далі Інструкція №623) грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 158 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. №593 передбачено, що загальний час безперервного перебування у звільненні від виконання службових обов`язків через тимчасову втрату працездатності у зв`язку з хворобою та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або для проходження медико-психологічної реабілітації не має перевищувати чотирьох місяців (крім випадків, коли законодавством передбачено більший строк перебування на лікуванні). Зазначений строк може бути продовжений рішенням прямих начальників на підставі висновку лікарсько-експертної комісії ДСНС.

Згідно з абзацом першим пункту 6 розділу ІІІ Положення про діяльність лікарсько-експертних комісій Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого наказом МВС від 28.12.2023 №1079, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 лютого 2024 р. за №268/41613 (далі - Положення), у випадках тимчасової непрацездатності осіб рядового і начальницького складу у зв`язку із захворюванням, пораненням (травмою, контузією, каліцтвом), отриманими в період проходження служби, що досягає строку 4 місяців безперервно, а при захворюванні на туберкульоз - протягом 10 місяців з дня настання непрацездатності здійснюється направлення на ЛЕК за встановленим порядком. Продовження строку лікування понад установлені строки здійснюється лише за висновком ЦЛЕК.

Пунктом 1 розділу ІІІ Положення визначено, що направлення на проведення лікарської експертизи здійснюють відповідні підрозділи по роботі з персоналом органів та підрозділів цивільного захисту всім категоріям без виключення після належно сформованого необхідного переліку документації за безпосередньої участі підрозділів медичного забезпечення.

Відповідно до абзацу другого пункту 17 розділу ІІІ Положення контроль за строками проходження ЛЕК, періодичністю визначених повторних оглядів ЛЕК, реалізацією рішень ЛЕК здійснюють відповідні підрозділи по роботі з персоналом.

Крім цього, згідно з абзацом третім пункту 6 розділу ІІІ Положення особи рядового і начальницького складу, що скаржаться на стан здоров`я, часто та довготривало хворіють, зобов`язані за поданням підрозділу по роботі з персоналом пройти позачерговий медичний огляд та в разі виявлення захворювань, що можуть перешкоджати проходженню служби цивільного захисту, направляються на лікарську експертизу для визначення придатності до подальшої служби цивільного захисту.

Підпунктом 2 пункту 4 розділу VII Положення щодо осіб рядового і начальницького складу приймаються постанови ЛЕК, зокрема з таким формулюванням за ступенем придатності: «Потребує продовження лікування строком ______».

Така постанова приймається відповідно до рекомендації закладів охорони здоров`я (вузькопрофільних спеціалістів) з метою досягнення наслідку захворювання, відновлення працездатності при строках непрацездатності більше 4 місяців у разі загальних захворювань, наслідків поранень (травм, контузій, каліцтв). Зазначене рішення виноситься з урахуванням клопотань безпосередніх керівників у службових характеристиках про доцільність продовження подальшої службової діяльності, можливості переміщення на посаду з меншим обсягом функціональних обов`язків.

Разом із цим, у жовтні 2024 року по закінченню встановленого терміну безперервного перебування позивача у звільненні від виконання службових обов`язків через тимчасову втрату працездатності Головним управлінням не надавалось до ДСНС відповідне рішення прямого начальника щодо продовження понад чотири місяці строку лікування позивача та висновок лікарсько-експертної комісії, на підставі якого було прийнято таке рішення.

Головне управління листом від 24.01.2025 №64 21-434/64 03 звернулося до ДСНС щодо можливості нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу під час тимчасової непрацездатності понад чотири місяці поспіль.

Згідно з наданими медичними документами ОСОБА_1 пройшов лікарську експертизу лише 21.01.2025, про що свідчить довідка ЛЕК №126, тобто через три місяці після встановленого терміну.

Однак у довідці ЛЕК від 21.01.2025 №126 відсутнє формулювання згідно із підпункту 2 пункту 4 розділу VII Положення, а саме: за ступенем придатності: «Потребує продовження лікування строком ______».

Листом ДСНС 19.02.2025 №04-4033/201 було повідомлено про відсутність підстав щодо виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення під час тимчасової непрацездатності понад чотири місяці поспіль, що відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі висновку лікарсько-експертної комісії ДСНС згідно з пунктами 1-4 розділу ІІ наказу МВС України від 19.02.2018 №117 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 березня 2018 р. за № 295/31747 «Про затвердження Порядку тимчасового звільнення від виконання службових обов`язків осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту в разі захворювань, травм або поранень» (далі - наказ МВС №117) особи рядового і начальницького складу тимчасово звільняються від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує їх тимчасову непрацездатність, виданого на підставі наказу Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року №455, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04 грудня 2001 року за №1005/6196.

Особи рядового і начальницького складу зобов`язані повідомляти безпосередньому керівнику (начальнику) про своє перебування на лікарняному.

Вийшовши на службу після закінчення лікування, особи рядового і начальницького складу подають до підрозділу по роботі з персоналом документ, що засвідчує їх тимчасову непрацездатність.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу від виконання службових обов`язків у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та вихід їх на службу оформлюються наказом органу, підрозділу цивільного захисту.

Тимчасове звільнення від виконання службових обов`язків осіб рядового і начальницького складу в разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням чи травмою, отриманими в період проходження служби, надається на весь період тимчасової непрацездатності до її відновлення, але на строк не більше ніж чотири місяці безперервно, а в разі захворювання на туберкульоз - не більше як на десять місяців з дня початку основного курсу лікування.

Продовження строку лікування здійснюється на підставі висновку штатних лікарсько-експертних комісій ДСНС (далі - ЛЕК).

Згідно матеріалів цієї справи, рапортом від 17.06.2024 Р-564/64 на виконання вимог наказу МВС №117 - позивач повідомив безпосереднього керівника про те, що останній з 15.06.2024 перебуває на амбулаторному лікуванні в амбулаторії ЗСМ №3 комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Тернопільської міської ради з діагнозом ГРВІ.

Наказом Головного управління від 18.06.2024 №176-HB/64 «Про кадрові питання» позивача звільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю позивач починаючи з 15.06.2024 був відсутній на службі по 20.12.2024 включно.

Так, згідно з пунктом 1 розділу III Положення направлення на проведення лікарської експертизи здійснюють відповідні підрозділи по роботі з персоналом органів та підрозділів цивільного захисту всім категоріям без виключення після належно сформованого необхідного переліку документації за безпосередньої участі підрозділів медичного забезпечення.

Так саме направлення видається підрозділом персоналу Головного управління, однак відповідно абзацу 3 пункту 1 розділу III Положення про діяльність лікарсько-експертних комісій ДСНС у разі погіршення стану здоров`я осіб рядового і начальницького складу направлення на ЛЕК надається після їх обстеження та в разі неефективності проведених лікувальних, реабілітаційних заходів або в разі відмови від їх проведення на підставі рапорту особи, рапорту (доповідної записки) керівника закладу охорони здоров`я, підрозділу медичного забезпечення про стан здоров`я, що може перешкоджати виконанню посадових обов`язків, рапорту безпосереднього керівника за наявності скарг на стан здоров`я, явних ознак неможливості виконання посадових обов`язків за станом здоров`я.

Таким чином, проаналізувавши дану норму, можна дійти висновку, що передумовою видання підрозділом персоналу направлення на проведення лікарської експертизи є дія викладена у письмовій формі як від самої особи, що хворіє, керівника закладу охорони здоров`я та рапорту безпосереднього керівника за наявності скарг на стан здоров`я, явних ознак неможливості виконання посадових обов`язків за станом здоров`я.

Повертаючись до наказу МВС України від 19.02.2018 №117, вийшовши на службу після закінчення лікування, особи рядового і начальницького складу подають до підрозділу по роботі з персоналом документ, що засвідчує їх тимчасову непрацездатність.

Таким чином, особи рядового і начальницького складу, по завершенню лікування (яке не може перевищувати 4 місяців поспіль) зобов`язані подати рапорт про закінчення лікування, та надати документ, що підтверджує тимчасову втрату працездатності.

Суд зазначає, що рапорт станом на 15.10.2024 (останній день безперервного лікування протягом 4 місяців поспіль), до Головного управління не надходив.

Варто наголосити на тому, що у цей час позивач був звільнений від виконання службових обов`язків та фізично не перебував на службі.

Рапорт про необхідність проведення лікарської експертизи від позивача надійшов до Головного управління 29.11.2024.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 у справі №500/1134/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар