Справа № 500/5664/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

Справа № 500/5664/25

01 жовтня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши заяву Лановецького районного споживчого товариства до Лановецької міської ради про забезпечення позову, подану до суду до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Лановецьке районне споживче товариство (далі Лановецьке РСТ, Товариство, заявник) звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить заборонити будь-яким особам до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії щодо виконання рішення шістнадцятої сесії восьмого скликання III пленарного засідання Лановецької міської ради від 24.09.2025 №4293 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:004:1352» та не припиняти Лановецькому районному споживчому товариству право постійного користування земельною ділянкою комунальної власності площею 1,5700 га за кадастровим номером :02:004:1352.

Заявник у заяві про забезпечення позову визначив відповідачем Лановецьку міську раду.

Заява про забезпечення позову та матеріали, які надійшли разом із такою заявою, відповідають вимогам статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

В обґрунтування вимог щодо застосування заходів забезпечення позову заявник вказує на те, що рішенням Лановецької міської ради від 24.09.2025 №4293 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:004:1352» припинено Лановецькому РСТ право постійного користування земельною ділянкою комунальної власності площею 1,5700 га за кадастровим номером :02:004:1352 у зв`язку з набуттям іншими особами права власності на будівлі, які розташовані на цій земельній ділянці.

Заявник вважає це рішення органу місцевого самоврядування протиправним та зазначає, що після надходження на адресу Лановецького РСТ 10.09.2025 листа про те, що Лановецька міська рада ініціює припинення права постійного користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою вул.Грушевського, 16 м.Ланівці, площею 1,57 га, за кадастровим номером 6:02:04:1352, з розглядом питання на засіданні постійної комісії міської ради через набуття іншими особами права власності на будівлі, які розташовані на цій земельній ділянці (як це передбачено пунктом «е» частини першої статті 141 Земельного кодексу України) Товариство з метою спростування цих відомостей 19.09.2025 надало лист Лановецькій міській раді, про те, що воно є власником нерухомого майна, у т.ч. будівлі контори ринку, м`ясо-молочного павільйону та іншого майна та споруд та землекористувачем на правах постійного користування за адресою вул.Грушевського, 16 м.Ланівці. Ще зазначило, що державну реєстрацію майна і землі проведено в Державному реєстрі речових прав, про що надало підтверджуючі документи (витяги з Державних реєстрів) на 4 аркушах.

Оскаржуване рішення Лановецької міської ради містить посилання на протокол №65 засідання постійної комісії Лановецької міської ради з питань містобудування, архітектури, агропромислового комплексу, земельних відносин та охорони природи від 22.09.2025, якою при винесенні рішення спотворено правдиві відомості і зазначено неправдиві. Зокрема, абзац третій пункту 1.Слухали містить відомості «Представник зазначив, що рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області визнано право власності за Лановецьким районним споживчим товариством на приміщення магазину по вул.Грушевського, 16-А в м.Ланівці. Наталія Шевчук зазначила, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про те, що товариство є власником магазину і зазначила що в реєстрі є відомості про інших власників». При цьому не зауважено, що інформація щодо судового рішення містить адресу АДРЕСА_1 , що не відповідає місцезнаходженню земельної ділянки за кадастровим номером 6:02:04:1352 за адресою вул.Грушевського, 16 м.Ланівці, щодо адреси (місцезнаходження майна) зазначених осіб гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 - такої у протоколі не зазначено. Наявність іншої адреси майна стосується і гр. ОСОБА_3 , зокрема адресу якого вказано по АДРЕСА_2 .

Права Лановецького районного споживчого товариства, яке є належним землекористувачем земельної ділянки за кадастровим номером 6:02:04:1352, що за адресою вул.Грушевського, 16 м.Ланівці, порушені.

За змістом пункту 2 оскаржуваного рішення Лановецькій міській раді доручено здійснити державну реєстрацію припинення права постійного користування земельною ділянкою, визначеною пунктом 1 цього рішення, відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому заявник вважає необхідним вжити заходів до забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на такі обставини, заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії щодо виконання рішення шістнадцятої сесії восьмого скликання III пленарного засідання Лановецької міської ради від 24.09.2025 №4293 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:004:1352» та не припиняти Лановецькому районному споживчому товариству право постійного користування земельною ділянкою комунальної власності площею 1,5700 га за кадастровим номером :02:004:1352.

Частиною першою статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову (частина друга статті 154 КАС України).

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк (частина третя статті 154 КАС України).

Суд, ознайомившись з заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами, дійшов висновку, що її розгляд не потребує отримання додаткових пояснень від заявника та додаткових доказів.

Отож, у зв`язку з відсутністю необхідності заслухати пояснення заявника та отримати від нього додаткові докази для вирішення питання щодо забезпечення позову, із врахуванням достатності доказів для розгляду заяви про забезпечення позову, вказана заява розглянута судом без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову згідно з частиною другою статті 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною першою статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5 частини третьої статті 151 КАС України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Отже, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 КАС України).

Відтак, у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою та надати докази на підтвердження існування обставин, що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення та вжиття заходів забезпечення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що у користуванні Лановецького РСТ перебуває земельна ділянка комунальної власності площею 1,5700 га за кадастровим номером :02:004:1352, що підтверджується відомостями витягу з Державного реєстру речових прав про реєстрацію іншого речового права. Цільове використання землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Рішенням Лановецької міської ради від 24.09.2025 №4293 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:004:1352» відповідно до статей 12, 93, пункту «е» частини першої статті 141 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та враховуючи пропозиції постійної комісії міської ради з питань містобудування, архітектури, агропромислового комплексу, земельних відносин та охорони природи, вирішено:

1. Припинити Лановецькому районному споживчому товариству право постійного користування земельною ділянкою комунальної власності площею 1,5700 га за кадастровим номером :02:004:1352 у зв`язку із набуттям іншими особами права власності на будівлі, які розташовані на цій земельній ділянці.

2. Лановецькій міській раді здійснити державну реєстрацію припинення права постійного користування земельною ділянкою, визначеною пунктом 1 цього рішення, відповідно до вимог чинного законодавства України.

За змістом протоколу засідання постійної комісії міської ради з питань містобудування, архітектури, агропромислового комплексу, земельних відносин та охорони природи №65 від 22.09.2025 при розгляді питання припинення Товариству права постійного користування земельною ділянкою був заслуханий голова правління Лановецького РСТ Шпак З.І., який повідомив, що рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області визнано право власності за Лановецьким районним споживчим товариством на приміщення магазину по вул. Грушевського, 16-А в м. Ланівці (далі магазин). Представник Лановецької міської ради Наталія Шевчук (спеціаліст юридичного відділу) зазначила, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про те, що Товариство є власником магазину. Станом на дату засідання у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні відомості про те, що власниками магазину є гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 по 1/2 частці в кожного. Інформувала, що на земельній ділянці за кадастровим номером :02:004:1352 розташована будівля магазину (адреса: АДРЕСА_1 ), яка перебуває у приватній власності гр. ОСОБА_3 , що підтверджується відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник Лановецької міської ради Олег Домчук (спеціаліст відділу земельних відносин) довів до відома, що земельна ділянка, яка перебуває у Товариства в постійному користуванні межує із земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, що перебуває у приватній власності фізичної особи, заїзд до якого можливий лише через земельну ділянку, яка перебуває у Товариства у постійному користуванні. Зазначив, що необхідно врахувати цей факт та забезпечити власникам безперешкодний доступ до вказаного житлового будинку.

Заявником до матеріалів заяви про забезпечення позову долучено витяги з Державного реєстру речових прав на будівлі контори ринку, туалету та м`ясо-молочного магазину, що знаходяться за адресою вул. Грушевського, 16 в м. Ланівці з актуальною інформацією про державну реєстрацію їх обтяжень, у відомостях про суб`єкта обтяження вказано Лановецьке РСТ.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначив, що має намір оскаржити у судовому порядку рішення Лановецької міської ради від 24.09.2025 №4293 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:004:1352» і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Даючи оцінку підставам, вказаних заявником, суд акцентує увагу на тому, що обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам юридичної особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в частині другій статті 150 КАС України.

Наведені заявником обставини, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним позивачем шляхом, оскільки матеріали не містять об`єктивних доказів, які б свідчили про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться, а також матеріали заяви про забезпечення позову не містять об`єктивних доказів того, що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, заборони відповідачу вчиняти певні дії та заборони іншим особам, вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Однак передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України, є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Лановецька міська рада прийняла рішення від 24.09.2025 №4293 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:004:1352» у зв`язку із набуттям іншими особами права власності на будівлі, які розташовані на цій земельній ділянці. Заявник зазначає, що міською радою не враховані неточності в адресах та зроблені помилкові висновки, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:1352 знаходяться будівлі, що належать іншим особам. Водночас матеріали заяви про забезпечення позову не містять достатніх доказів на підтвердження того, що на земельній ділянці за кадастровим номером :02:004:1352 розміщенні виключно будівлі та споруди, належні на праві власності Лановецькому РСТ.

За таких обставин суд не може зробити висновок щодо очевидності ознак протиправності рішення та порушення прав заявника. Незважаючи на те, що такі ознаки очевидності протиправності рішення не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх якість: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Суд розглянувши матеріали, долучені Лановецьким районним споживчим товариством до заяви про забезпечення позову, зазначає про відсутність підстав стверджувати про очевидні ознаки протиправності рішення до розгляду справи по суті та дослідження обставин прийняття оскаржуваного рішення.

Також суд звертає увагу на те, що розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з ухваленням відповідного рішення. У свою чергу, забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Тому, сам факт прийняття суб`єктом владних повноважень (відповідачем) рішення, яке, на думку заявника, порушує його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення суду, адже факт порушення прав та інтересів осіб (позивачів) підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Таким чином, обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що наявність очевидних ознак протиправності спірного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Верховний Суд у постановах від 17.05.2022 у справі № 240/16158/21, від 14.02.2024 у справі № 600/3430/23-а, від 19.09.2024 у справі № 440/3038/24 та інших справах, сформував сталу правову позицію щодо того, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. В іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивача до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію у справі.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень.

На час вирішення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви у даному випадку, суд не вбачає беззаперечних ознак протиправності оскаржуваного рішення, які б свідчили про наявність у суду законних підстав для забезпечення позову відповідно до пункту 2 частини другої статті 150 КАС України.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ймовірне настання певних негативних наслідків для заявника у спірних правовідносинах ще не є беззаперечним свідченням необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову. Адже чинне законодавство передбачає захист саме порушеного права, в тому числі шляхом оскарження відповідних рішень та дій суб`єкта владних повноважень, чи відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, що свідчить про наявність механізмів для відновлення прав осіб, якщо таке буде встановлено при вирішенні спору по суті.

Щодо вказаних у рішенні Лановецької міської ради від 24.09.2025 №4293 дій по здійсненні державної реєстрації припинення права постійного користування земельною ділянкою, які можуть у подальшому утруднити виконання судового рішення, то суд зазначає про таке.

Лановецька міська рада як власник земель територіальної громади прийняла рішення про припинення користування земельною ділянкою Лановецькому РСТ і передбачила вжити заходів для державної реєстрації припинення права постійного користування земельною ділянкою. У разі протиправності такого рішення, суд не вбачає перешкод для подальшого вжиття відповідних заходів задля відновлення державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою за Товариством на підставі судового рішення.

Суд зважає, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Враховуючи вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд доходить висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову, поданої до суду до подання позовної заяви, відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 01 жовтня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.