Справа № 466/7555/25
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/7555/25
Провадження № 2-а/466/187/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«01» жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Глинської Д.Б.

з участю секретаря с/з Садовської А.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє Пономаренко Наталія Олександрівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

13 серпня 2025 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд постановити рішення, яким:

- поновити йому, ОСОБА_1 , строк на звернення до суду;

- скасувати постанову №570 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 червня 2025 року по справі про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 24 червня 2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , притягнуто його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивач, будучи військовозобов`язаним, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних призовників та резервістів згідно з рішенням військово-лікарської комісії на підставі протоколу 31 від 22.05.2007 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби до 5 червня 2025 року, чим порушив п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України 3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Правопорушення вчинене в особливий період.

Про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу він, ОСОБА_1 , довідався після того, як його банківські рахунки були заблоковані.

Для з`ясування підстави блокування банківських рахунків по довіреності від імені позивача, його мати ОСОБА_2 звернулась у виконавчу службу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції і з`ясувалось, що арешт на його кошти накладений на підставі постанови № 570 від 24.06.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 про примусове виконання постанови.

04 серпня 2025 року у Шевченківському ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренко Наталія Олександрівна отримала завірені: постанову про відкриття виконавчого провадження № 78716683 від 29.07.2025; постанову про арешт коштів боржника у межах ВП № 78716683 від 30.07.2025, згідно якої сума звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів становить 39 000 грн.

Також державний виконавець надала не засвідчену копію постанови № 570 від 24.06.2025.

Для отримання належно завіреної оскаржуваної постанови № 570 від 24.06.2025 та протоколу про адміністративне правопорушення від 21.06.2025, складених стосовно нього, 05 серпня 2025 року був надісланий адвокатський запит на електронну адресу відповідача.

12.08.2025 на адвокатський запит з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла відповідь № 10206 від 11.08.2025.

Зазначає, що на другій сторінці протоколу про адміністративне правопорушення де зазначено про роз`яснення змісту статті 63 Конституції України та права особи, визначені статтею 268 КУпАП, відсутня дата та підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На цій же сторінці протоколу зазначено, що від підписання протоколу особа відмовилась. Відмовилась і від отримання другого примірника протоколу. Ці відмови засвідчені свідками на прізвище ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Щодо даних свідків, то не має повних даних, ім`я, по батькові, адреса, номери телефоні тощо.

У протоколі АА № 093067 про адміністративне затримання за частиною 1 статті 262 КУпАП від 21.06.2025 він поставив підпис, як йому сказали, за безкоштовну правову допомогу. На нього вчинявся психологічний тиск. Також у цьому протоколі зазначено, що «відмовився повідомляти близьких рідних чи інших осіб про своє затримання». Це не відповідає дійсності. Навпаки, він хотів повідомити свою матір про затримання, однак йому такої можливості не надали. Він категорично заперечує, що у протоколі про його затриманні та огляді, заяв та зауважень не надходило. І знову ж таки зазначено, що від підпису затримана особа відмовилась. При цьому ні поняті, ні свідки не залучались.

Відповідно до обліково-послужної картки до військового квитка серії дов. № 006477 він знятий з військового обліку відповідно до вимог Наказу МО України № 342 від 09.06.2006 п.2.3. Франківським райвійськкоматом м. Львова. Він не вважає себе суб`єктом та таким, що був зобов`язаний проходити повторний огляд ВЛК.

Умислу ухилятися від проходження ВЛК у нього не було. А відтак, ввважає, що в його діях немає складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Він вважав, що що знятий з обліку і є таким, що на нього не поширюється вимоги щодо оновлення даних.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, а оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів, та такою, що порушує його права та інтереси.

Оскільки строк звернення з позовною заявою до суду про скасування постанови пропущений з поважних причин, просив поновити строк на оскарження постанови, оскільки про таку дізнався лише 04 серпня 2025 року.

Зважаючи на вищевикладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 14 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено строк п`ять днів з дня отримання даної ухвали для надання суду доказів направлення відзиву іншим учасникам справи, зокрема, позивачу ОСОБА_1 та представнику позивача Пономаренко Наталії Олександрівні.

19 серпня 2025 року через систему «Електроннний суд» від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

21.06.2025 працівниками Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 доставлено громадянина ОСОБА_1 .

Уповноваженим працівником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу встановлено наступне:

- згідно з даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 29.06.2007;

- відсутність у нього відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- відсутність відомостей, щодо проходження ВЛК військовозобов`язаним (відповідно до п. 3.1, 3.2, 3.3 Наказу МОУ №402 Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП).

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

На підставі вищенаведеного, 21.06.2025, складено протокол про адміністративне правопорушення №570, за порушення вимог: відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних призовників та резервістів згідно із рішенням військово-лікарської комісії на підставі протоколу №31 від 22.05.2007 визнано непридатним в мирний час, обмежено придатним у військовий час, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби до 05.06.2025 чим порушив п. 2 «Прикінцевих та перехідних положень Закону України 3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів Уераїни щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» вчинене в особливий період, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

у ОСОБА_1 на момент складання протоколу були відсутні зауваження, від надання пояснень відмовився.

ОСОБА_1 ознайомлено із протоколом про адміністративне правопорушення, ознайомлено із правами та обов`язками, а також повідомлений про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, від підпису у протоколі відмовився у присутності свідків, про що зазначено у протоколі.

Відповідно до пункту 3.3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затверджене наказом Міністерства Оборони України від 14.08.2008 № 402 особи, звільнені з військової служби, визнані непридатними до військової служби, можуть повторно оглядатися ВЛК районних, міських ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку після обов`язкового обстеження у спеціалізованих закладах охорони здоров`я з метою підтвердження або зміни встановленого діагнозу.

Проте відповідно до інформації АІТС "Оберіг" громадянин ОСОБА_1 проходив військово-лікарську комісію 22.05.2007 та визнаний непридатним в мирний час та обмежено придатним у воєнний час по гр. І ст. 34 «в» розладу хвороб (наказу МО України від 1994 №2) та підлягав повторного огляду у травні 2012 року.

Відповідно до вимог ст. 235 КУпАП начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_6 24.06.2025 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено штраф у сумі 17 000, 00 грн.

Тобто, позивачу забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та вирішенні питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 210 КУпАП України за не проходження повторного медичного огляду з метою визнання придатності до військової служби до 05.06.2025.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Відповідно до п. 3.8 Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ постанова ВЛК ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях в мирний час, дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду.

Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Відповідно до ч. 6 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України No 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 05.06.2025, внесено зміни до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Отже, військовозобов`язані, які були визнані непридатними у мирний час та обмежено придатними у військовий час, зобов`язані пройти ВЛК до 05 червня 2025 року (включно).

Враховуючи вищенаведене, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, проведений з дотриманням норм чинного законодавства, так як протокол про адміністративне правопорушення складався 21.06.2025 в присутності позивача, права та обов`язки визначені статтями 63 Конституції України та 268 КУпАП роз`яснено, копію постанови за справою про адміністративне правопорушення скеровано поштовим відправленням, жодна процедура порушена не була.

Вище вказана постанова скерована Центром за адресою: м. Львів, вул. Донецька 4 а, адреса вказана позивачем у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідачем при винесенні постанови №570 від 24.06.2025 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 досліджено всі обставини справи та встановлено, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є законною і обгрунтованою.

Частиною 5 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Положеннями ст. 5 КАСУ передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом встановлено, що 21 червня 2025 року ОСОБА_1 працівниками поліції було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час перевірки даних працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 29.06.2007; відсутність у нього відстрочки від призову та відомостей щодо проходження ним ВЛК.

Із протоколу про адміністративне правопорушення №570 від 21 червня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних призовників та резервістів згідно із рішенням військово-лікарської комісії на підставі протоколу №31 від 22.05.2007 визнано непридатним в мирний час, обмежено придатним у військовий час, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби до 05.06.2025, чим порушив п. 2 «Прикінцевих та перехідних положень Закону України 3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів Уераїни щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» вчинене в особливий період, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст.ст. 63,68 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, від підпису та від отримання копії протоколу відмовився у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 24 червня 2025 року о 10:00 год.

24 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 розглянуто справу про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

За правилами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

З 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який продовжується до тепер.

Поняття «воєнний стан» охоплює особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

В цьому ж Законі визначено поняття «особливий період» як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, котрий настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу»

Згідно з ч.2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (ч.7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

- допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;

- призовники - особи, які взяті на військовий облік;

- військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

- військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

- резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з п.2,4 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Як вбачається із обліково послужної карти ОСОБА_7 він знятий з військового обліку на підставі наказу МО України №342 від 09.06.2006 п.2.3.

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього врегульовано статтею 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, відповідно до ч.4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції станом на 10.05.2006 зняттю з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни: які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання; які після проходження строкової військової служби прийняті навійськову службу до інших військових формувань або на службу в органи внутрішніх справ, податкової міліції; які вибули на строк більше трьох місяців за межі України; в інших випадках за рішенням Міністерства оборони України.

Зі змісту військово-облікового документу, наданого позивачем, не являється за можливе встановити, за наявності якої з підстав, передбачених ч.4 ст.37 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції станом на 10.05.2006) його знято з військового обліку.

Законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку. З аналізу положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2025 у справі № 280/2880/24.

Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, а відтак, зобов`язаний виконувати військовий обов`язок згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в тому числі на позивача покладені обов`язки, визначені ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (проходити медичний огляд для визначення стану здоров`я та ступеню придатності до військової служби).

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Суд виходить з того, що проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560).

Згідно з пунктом 69 Порядку № 560 особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.

У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

04 травня 2024 року набрав чинності Закон України від 21.03.2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

Суд зазначає, що запис у військовому квитку позивача, - «знятий з військового обліку згідно з наказом МО України № 342 від 09.06.2006» безумовно не означає, що позивач не підлягає призову у воєнний час, оскільки за станом здоров`я громадянин може бути непридатним до військової служби у мирний час, але обмежено придатним у воєнний стан. При цьому, суд зауважує, що останнє не означає, що громадянин не може проходити військову службу чи повинен отримати відстрочку від мобілізації, а лише свідчить про те, що деякі види служби та роботи йому протипоказані.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Отже, якщо особу знято з військового обліку за наказом №342 від 09.06.2006 року, тому вона підлягає мобілізації на службу в ЗСУ під час військового стану після проходження військово-лікарської комісії.

В ході розгляду справи позивачем не надано доказів про наявність у нього дійсного військово-облікового документу, або відомостей що позивач не має статусу військовозобов`язаного.

Таким чином, доводи позивача про те, що він знятий з військового обліку та на підставі Наказу МО України №342, п. 2.3 від 09.06.2006 постановці на військовий облік не підлягає є необґрунтованими.

Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-ІХ від 21.03.2024 визначено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду

З наведеного вбачається, що у строк до 05.06.2025 включно позивач зобов`язаний пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення (що підтверджено даними, які зазначені у протоколі від 21 червня 2025 року), для участі у розгляді справи не прибував, не подавав клопотань щодо необхідності відкладення розгляду справи.

Процедура складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), визначені відповідною інструкцією, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.01.2024 за № 36/41381 (далі - Інструкція №3).

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції №3 Уповноважена посадова особа, яка склала протокол, пропонує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомитися із складеним протоколом, дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можуть бути викладені на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право робити зауваження і надавати пояснення щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу уповноважена посадова особа, яка складала протокол, робить про це відповідний запис та засвідчує його своїм підписом із зазначенням дати. Відмова від пояснення або підписання протоколу також може підтверджуватися підписами свідків. Відмова від підписання протоколу, а також відсутність свідків не є підставами для припинення складання протоколу.

Як вбачається із матеріалів справи оскаржувана постанова №570 від 24.06.2025 про адміністративне правопорушення була винесена у відсутності позивача, доказів надсилання такої позивачу відповідач не надав. Про неї позивач дізнався лише 04.08.2025, а отже він не міг на протязі 10 днів після винесення оскаржуваної постанови, оскаржити дану постанову, то суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду про скасування постанови з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відтак, відповідачем безумовно доведено правомірність свого рішення, натомість позивач не довів тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та не надав суду належних і допустимих доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, через що є відсутніми правові підстави для скасування спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.65 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 210, 235, 245, 251, 280, 283, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 73, 77, 242, 243 -246, 286 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд

У Х В А Л И В:

поновити ОСОБА_1 , інтереси якого представляє Пономаренко Наталія Олександрівна, строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , інтереси якого представляє Пономаренко Наталія Олександрівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 01 жовтня 2025 року.

Суддя Д. Б. Глинська