Справа № 826/3733/17
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. ПолтаваСправа № 826/3733/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Авторитет" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа - Державна регуляторна служба України про визнання протиправним та скасування розпорядження ,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Авторитет» з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за участю третьої особи Державної регуляторної служби України про визнання протиправними та скасування розпоряджень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржувані розпорядження відповідача є протиправними у зв`язку з відсутністю правових підстав для здійснення заходів контролю та прийняття рішень за їх результатами за відсутності затверджених Кабінетом Міністрів України Ліцензійних умов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2017 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

Відповідач заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на те, що оскаржувані розпорядження є правомірними, прийняті в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Третя особа зазначала, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України Ліцензійних умов як на час проведення перевірки відповідачем, так і на час винесення спірного розпорядження від 15.11.2016 №2856.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 06.09.2016 №2177 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Авторитет» ліцензійних умов» та від 15.11.2016 №2856 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет»; стягнуто на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 200,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Постановою Верховного Суду від 14.05.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 скасовано в частині, в якій визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 06.09.2016 №2177 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Авторитет» ліцензійних умов» в частині зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет» ліцензійних умов» усунути порушення абзаців другого та вісімнадцятого частини другої статті 17 Закону України «Про страхування» і повідомити Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про це, і в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 в іншій частині, в якій визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 06.09.2016 №2177 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Авторитет» ліцензійних умов» залишено без змін.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 в частині, в якій визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 15.11.2016 №2856 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет» скасовано, а справу №826/3733/17 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.06.2021 справу прийнято до провадження, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Справа №826/3733/17 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду м. Києва для розгляду 04.03.2025, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі та за результатами автоматизованого розподілу справи між суддями передана до провадження судді Петрової Л.М.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду 10.03.2025 справу прийнято до провадження; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг від 16.06.2016 №1294 затверджено план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Нацкомфінпослуг на ІІІ квартал 2016 року, відповідно до якого, зокрема, позивача включено до переліку суб`єктів нагляду, які підлягають перевірці.

28.07.2016 відповідачем видано наказ №216 «Про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю)», яким призначено перевірку позивача на предмет дотримання вимог законодавства у сфері ринків фінансових послуг за період з 31.12.2014 по 05.09.2016; видано направлення від 03.08.2016 №37/13/7-09 на здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) ПрАТ «СК «Авторитет».

За результатами проведеної перевірки Нацкомфінпослуг складено акт перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері надання страхових послуг від 05.12.2016 №70/13/6-09, яким встановлено порушення позивачем:

1) частини третьої статті 16 Закону України «Про страхування» та пункту 1.14 Ліцензійних умов, що полягає у застосуванні позивачем в деяких договорах добровільного страхування майна страхових тарифів, які не відповідають страховим тарифам, що обчислені (математично) актуарієм та затверджені правилами страхування, а саме: у договорах добровільного страхування майна від 14.05.2014 №М-2014-00154, від 14.05.2014 №М-2014-00155 та від 14.05.2014 №М-2014-00156 страхові тарифи не відповідають мінімально допустимим страховим тарифам, що обчислені (математично) актуарієм та затверджені Правилами добровільного страхування майна (іншого ніж передбачено пунктами 5-9 статті 6 Закону України «Про страхування»), зареєстрованих Держкомфінпослуг за №1170220 від 16.01.2007, (далі також - Правила страхування майна) та не відповідають мінімально допустимим страховим тарифам, що затверджені Правилами страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ, зареєстрованих Держкомфінпослуг за №1070221 від 16.01.2007 (далі також - Правила страхування вогневих ризиків);

2) абзацу другого та вісімнадцятого частини другої статті 17 Закону України «Про страхування», пункту 1.14 Ліцензійних умов, а саме: у Правилах добровільного страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту), зареєстрованих Держкомфінпослуг за №1671664 від 05.07.2007, не визначено предмет страхування; у Правилах страхування майна та Правилах страхування вогневих ризиків не визначено особливих умов.

На підставі вказаного акта відповідачем прийнято розпорядження від 06.09.2016 №2177 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Авторитет» ліцензійних умов», яким зобов`язано позивача усунути виявлені порушення законодавства про фінансові послуги, в тому числі відповідних ліцензійних умов, визначених у пунктах 1 та 2 констатуючої частини цього розпорядження, та повідомити про усунення порушень з наданням підтверджувальних документів у термін до 17.11.2016 включно.

11.11.2016 посадовими особами Нацкомфінпослуг складено акт про невиконання ПрАТ «СК «Авторитет» розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для провадження страхової діяльності №101/13/6-09, згідно з яким станом на 11.11.2016 позивачем не надано до Нацкомфінпослуг інформацію про виконання вимог розпорядження №2177 від 06.09.2016, що свідчить про його невиконання.

На підставі акта від 11.11.2016 №101/13/6-09 відповідачем прийнято розпорядження від 15.11.2016 №2856 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет», яким позивачу анульовано ліцензії на провадження страхової діяльності із добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ, що видана розпорядженням Держфінпослуг №6614 від 16.01.2007; на провадження страхової діяльності із добровільного страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту), що видана розпорядженням Держфінпослуг №7550 від 05.07.2007; на провадження страхової діяльності із добровільного страхування майна (крім залізничного, наземного, повітряного, водного транспорту (морського внутрішнього та інших видів водного транспорту), вантажів та багажу (вантажобагажу), що видана розпорядженням Держфінпослуг №6614 від 16.01.2007, яке набирає чинності з 16.12.2016.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29.11.2016 №2968 «Про внесення змін до розпорядження від 15.11.2016 №2856 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності ПрАТ «СК «Авторитет» абзац другий констатуючої частини викладено в наступній редакції: «Актом перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері надання страхових послуг від 05 вересня 2016 року №70/13/6-09 зафіксовані порушення вимог ліцензійних умов та законодавства про фінансові послуги, а саме: в абзаці п`ятому констатуючої частини розпорядження посилання на «пункту 8 частини другої».

За результатами розгляду скарги позивача щодо прийняття Нацкомфінпослуг розпорядження №2856 від 15.11.2016 Державною регуляторною службою України прийнято розпорядження від 27.01.2017 №20 «Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування», яким зобов`язано відповідача усунути порушення вимог пункту 3 частини другої статті 6, частини другої статті 9, частини сьомої статті 19 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», скасувавши розпорядження від 13.11.2016 №2856 про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності ПрАТ «СК «Авторитет», та повідомити Державну регуляторну службу України про виконання цього розпорядження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Нацкомфінпослуг у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, законами України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «;Про страхування» (тут і далі також - у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого від 23.11.2011 № 1070/2011 (тут і далі також - Положення № 1070/2011, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України. Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Частиною першою статті 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Пунктом 1 частини першої статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати заходи впливу, зокрема, зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

Згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті 37 Закону України «Про страхування» уповноважений орган має право видавати приписи страховикам про усунення виявлених порушень вимог законодавства про страхову діяльність, а у разі їх невиконання зупиняти чи обмежувати дію ліцензій цих страховиків до усунення виявлених порушень або приймати рішення про відкликання ліцензій та виключення з державного реєстру страховиків (перестраховиків).

Підпунктом 41 пункту 4 Положення № 1070/2011 встановлено, що Нацкомфінпослуг відповідно до покладених на неї завдань приймає та надсилає фінансовим установам і саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження (приписи) щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги, вимагає надання необхідної інформації та документів.

Відповідно до підпункту 19 пункту 6 Положення № 1070/2011 Нацкомфінпослуг для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право видавати страховикам приписи про усунення виявлених порушень законодавства з питань страхової діяльності, а в разі невиконання таких приписів зупиняти чи обмежувати до усунення виявлених порушень дію ліцензій зазначених страховиків, приймати рішення про відкликання ліцензій та виключення страховиків з Державного реєстру фінансових установ.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 16 Закону України від 02.03.2015 № 222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності» підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для виду господарської діяльності.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем положень абзацу другого та вісімнадцятого частини другої статті 17 Закону України «Про страхування», пункту 1.14 Ліцензійних умов, необхідно зазначити наступне.

Як встановлено судом, відповідно до акта перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері надання страхових послуг від 05.09.2016 №70/13/6-09 встановлено порушення позивачем, зокрема, абзацу другого та вісімнадцятого частини другої статті 17 Закону України «Про страхування», пункту 1.14 Ліцензійних умов, а саме: у Правилах добровільного страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту) не визначено предмет страхування; у Правилах страхування майна та Правилах страхування вогневих ризиків не визначено особливих умов.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про страхування» правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування.

Абзацом другим та вісімнадцятим частини другої статті 17 Закону України «Про страхування» передбачено, що правила страхування повинні містити предмет договору страхування (абзац другий частини другої статті 17 в редакції Закону №997-V від 27.04.2007) та особливі умови.

Частинами третьою та четвертою статті 17 Закону України «Про страхування» передбачено, що у разі, якщо страховик запроваджує нові правила страхування чи коли до правил страхування вносяться зміни та (або) доповнення, страховик повинен подати ці нові правила, зміни та (або) доповнення для реєстрації до Уповноваженого органу. Уповноважений орган має право відмовити у видачі ліцензії та реєстрації правил чи змін та (або) доповнень до них, якщо подані правила страхування або зміни чи доповнення до них суперечать чинному законодавству, порушують чи обмежують права страхувальника або не відповідають вимогам цієї статті.

Системний аналіз вищенаведених положень дає змогу дійти висновку, що уповноважений орган наділений саме правом відмовити у видачі ліцензії та реєстрації правил чи змін та (або) доповнень до них, якщо подані правила страхування або зміни чи доповнення до них суперечать чинному законодавству, порушують чи обмежують права страхувальника або не відповідають вимогам цієї статті. Водночас наявність у нього цього права не позбавляє його права (можливості) видавати розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у випадку виявлення таких, зокрема, вже після реєстрації правил.

У постанові від 15.04.2020 у справі №826/24284/15 Верховний Суд зауважив, що розвиток національного страхового ринку як складової частини фінансового ринку України сприяє створенню підґрунтя для стійкого економічного зростання в державі і забезпечує відшкодування збитків у разі стихійного лиха, аварій, катастроф та інших непередбачених подій, що має вплив на добробут населення, діяльність суб`єктів господарювання і держави. У зв`язку з цим надважливим є питання захисту прав споживачів фінансових послуг, зокрема, у сфері страхування. Саме на Нацкомфінпослуг покладаються повноваження щодо забезпечення дотримання суб`єктами страхового ринку вимог страхового законодавства шляхом, зокрема, надання ліцензій на здійснення страхової діяльності, здійснення перевірок страховиків та страхових посередників щодо дотримання ними ліцензійних умов, застосування заходів впливу до порушників страхового законодавства та своєчасного вжиття заходів, спрямованих на попередження погіршення фінансових показників діяльності страховиків.

Зважаючи на викладене, розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 06.09.2016 №2177 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Авторитет» ліцензійних умов» в частині зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет» ліцензійних умов» усунути порушення абзаців другого та вісімнадцятого частини другої статті 17 Закону України «Про страхування» і повідомити Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг є правомірним.

Як встановлено судом, посадовими особами Нацкомфінпослуг вже 11.11.2016 складено акт про невиконання ПрАТ «СК «Авторитет» розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для провадження страхової діяльності №101/13/6-09, згідно з яким станом на 11.11.2016 позивачем не надано до Нацкомфінпослуг інформацію про виконання вимог розпорядження №2177 від 06.09.2016, що свідчить про його невиконання.

На підставі акту від 11.11.2016 №101/13/6-09 відповідачем прийнято розпорядження від 15.11.2016 №2856 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет».

Водночас, відповідач під час розгляду справи зазначав, що позивач листом від 04.11.2016 № 52 (вх № 8914 від 14.11.2016) (тобто до закінчення строку, наданого позивачу для повідомлення відповідача про усунення порушень з наданням підтверджувальних документів) звернувся до Нацкомфінпослуг з проханнями зареєструвати у встановленому порядку зміни № 1 до Правил страхування кредитів, а саме назву розділу 2 вказаних правил викласти в наступній редакції: «Предмет договору страхування», також пункт 2.1 викладено в новій редакцій та розділ 2 доповнено пунктами 2.1.1 та 2.1.2; зареєструвати у встановленому порядку зміни № 1 до Правил страхування вогневих ризиків, а саме доповнити вказані правила страхування Розділом 14. Особливі умови; зареєструвати у встановленому порядку зміни № 1 до Правил страхування майна, а саме доповнити вказані правила страхування Розділом 18. Особливі умови. Ці зміни зареєстровані 29.11.2016 (а.с. 151 том 1)

Відповідно до частини першої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Враховуючи, що відповідачем, позивачем та Державною регуляторною службою України не заперечуються вказані обставини, а у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, суд вважає такі обставини доведеними.

Аналізуючи розпорядження від 15.11.2016 №2856 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет», який прийнятий на підставі акту від 11.11.2016 №101/13/6-09 суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи, враховуючи що ані акт від 11.11.2016 №101/13/6-09, ані розпорядження від 15.11.2016 №2856 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет», жодних висновків щодо здійснення позивачем дій на виконання розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 06.09.2016 №2177 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Авторитет» ліцензійних умов» з приводу усунення порушень, викладених у листі від 04.11.2016 № 52 (вх № 8914 від 14.11.2016) не містить, відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті оскаржуваного розпорядження дотримано не було.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване розпорядження від 15.11.2016 №2856 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет» прийнято відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

Таким чином, позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет» належить задовольнити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Авторитет" (вул.Щекавицька, 30/39, Київ, 07071, ідентифікаційний код 34578000) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (вул. Б. Грінченка, 3, Київ 1, 01001, ідентифікаційний код 38062828 ), третя особа - Державна регуляторна служба України (вул.Арсенальна, б.9/11, Київ, 01011, ідентифікаційний код 39582357) про визнання протиправним та скасування розпорядження задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 15 листопада 2016 року №2856 "Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Авторитет".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова