Справа № 260/5892/25
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2025 рокум. Ужгород№ 260/5892/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить суд: 1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вчинені на виконання рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 року по справі №260/40/25 та від 21.05.2025 року по справі №260/3337/25 щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 01.02.2023 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі, розрахованого відповідно до нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХР9902/ПМ2023 від 21 квітня 2025 року та з врахуванням встановлених законодавством України щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року без обмеження максимального розміру пенсії та з 01 січня 2025 року без застосування коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з врахуванням раніше виплачених сум.

Позов обґрунтований тим, що позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). Після перерахунку пенсії, на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 року у справі №260/3337/25, відповідачем обмежено максимальний розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. На заяву про усунення такого порушення та виплату пенсії в повному розмірі, позивач отримав відмову відповідача з посиланням на застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою №1.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що ГУ ПФУ в Закарпатській області не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає їх необґрунтованими, оскільки 01 січня 2025 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», положеннями якого установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені, зокрема, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір яких перевищує 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачується із застосування до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Так, на виконання вказаної законодавчої норми Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1 від 03.01.2025, якою встановив коефіцієнти виплати таких пенсії. Отже, з 01.01.2025 року позивачу пенсія виплачується згідно постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію по інвалідності, яка йому призначена відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Головним управлінням ПФУ в Закарпатській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року (підстава перерахунку: рішення суду) та за результатами такого перерахунку розмір його пенсії склав 28281,15 грн., а з урахуванням максимального розміру пенсії 20930,00 грн.

Згідно з розрахунку пенсії за вислугу років станом на 01.03.2023 року встановлено, що пенсію позивачу обчислено із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 4970,00 грн., оклад за військове звання 1560,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 3265,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 17598,95 грн., всього 27598,95 грн. Основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення у розмірі: 21915,16 грн.

Позивачу перераховано пенсію на виконання статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та застосовано з 01.01.2025 понижуючі коефіцієнти відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Відповідно до перерахунку пенсії від 01.01.2025 року, підсумок пенсії (з надбавками) ОСОБА_1 склав 30263,35 грн., а з урахуванням максимального розміру пенсії 23610,00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 року у справі №260/3337/25, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21 квітня 2025 року №ХР9902/ПМ2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат.

На виконання рішення суду від 21.05.2025 року у справі №260/3337/25, Головне управління ПФУ в Закарпатській області здійснило ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.07.2025 року, розмір якої склав 23610,00 грн. Разом з тим, відповідно до перерахунку пенсії від 01.07.2025 року, розмір підсумкової пенсії (з надбавками) ОСОБА_1 склав 32138,35 грн.

Позивач вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо виплати пенсії з 01.02.2023 року із обмеженням її максимальним розміром та з 01.01.2025 із застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», звернувся до суду з даним позовом.

Обмеження пенсій військовослужбовців встановлювались ч.7 ст.43 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Проте рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У пункті 2 резолютивної частини згаданого рішення Конституційного Суду зазначено, що положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Тож з урахуванням висновків, сформульованих у рішенні Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, суд у цій справі формулює власний висновок про те, що з 20.12.2016 частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи, є нечинною, а тому не підлягає застосуванню у спірних відносинах.

У постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив на протиправності обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії особи, право на пенсійне забезпечення якої встановлене Законом №2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як визначено частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, наведені вище висновки Верховного Суду мали бути враховані пенсійним органом під час обчислення та виплати пенсії позивача з 01.02.2023 року та з 01.07.2025 року, а також ураховуються судом при вирішення цієї справи.

Стосовно наявності у постанові Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 положення про підвищення пенсій «у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом», суд звертає увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

У спірних відносинах згадане положення постанови №209 суперечить приписам Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем.

До того ж закон не передбачає випадків обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, визначеним за результатами перерахунку пенсії, здійсненого на виконання судового рішення, як це зробив відповідач у спірних відносинах.

Закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави та умови для обмеження пенсійних виплат, а тому відповідні дії ГУПФ суд визнає протиправними, оскільки такі вчинені всупереч приписам ч.2 ст.19 Конституції України.

Зважаючи на факт визнання неконституційними положень ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, суд зазначає, що пенсійний орган обмежуючи позивачу виплату пенсії максимальним розміром, діяв всупереч приписам Конституції України та Закону №2262-ХІІ.

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача з 01.02.2023 року та з 01.07.2025 року, зобов`язавши при цьому пенсійний орган здійснити виплату позивачу пенсії з 01.02.2023 року та з 01.07.2025 року без обмеження її максимальним розміром.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Водночас, при вирішенні позовних вимог у частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2025 року із застосуванням коефіцієнту зменшення пенсії на виконання статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пункту 1 постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період військового стану», суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Матеріали пенсійної справи не містять доказів застосування пенсійним органом положень постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.01.2025 року.

Крім того, листом від 18.07.2025 року за №3041-3171/А-02/8-0700/25 Головне управління ПФУ в Закарпатській області повідомило ОСОБА_1 , що обмеження щодо постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року до нього не застосовуються.

З огляду на це, суд дійшов висновку про відмову у позові в частині вказаних позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.02.2023 року та з 01.07.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 року та з 01.07.2025 року без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич