Справа № 640/9118/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

29 вересня 2025 року Справа №640/9118/21

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Стойка В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження в письмовому провадженні клопотання представника Апарату Верховної Ради України про залучення співвідповідача а також про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Апарату Верховної Ради України, третя особа: Державна казначейська служба України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Апарату Верховної Ради України, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Апарату Верховної Ради України щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 02.03.2015 - 29.08.2019, стягнути з Апарату Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 02.03.2015 - 29.08.2019 у сумі 56 240, 46 грн.

Відповідачем до суду надано клопотання про залучення співвідповідача - Державну казначейську службу України, мотивоване тим, що виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог буде здійснюватися за окремою бюджетною програмою та буде виконуватися саме Державною казначейською службою України.

Також Відповідачем до суду надано клопотання про залишення позову без руху, мотивоване тим, що повноваження представника позивача посвідчено ордером, який виданий для надання правничої (правової) допомоги в Окружному адміністративному суді міста Києва та клопотання про залучення співвідповідача - Державну казначейську службу України, мотивоване тим, що виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог буде здійснюватися за окремою бюджетною програмою та буде виконуватися саме Державною казначейською службою України.

Розглянувши клопотання про залишення позову без руху, суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон № 3863-ІХ) пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (Відомості Верховної Ради України, 2023 р., № 29, ст. 111) викладено в новій редакції.

Приписами пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» установлено, що інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Суд зазначає, що вказаним Законом не надано право учасникам справи самостійно обирати суд, у якому буде здійснюватися подальший розгляд нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва справ.

Ані Закон № 2825-ІХ, ані Кодекс адміністративного судочинства України не вимагає, зокрема, повторного підтвердження повноважень представника позивача у разі передання справи до іншого суду в порядку, встановленому Законом № 2825-ІХ.

На час звернення позивача до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом, повноваження представника позивача - адвоката Цикалевич В.М. були належним чином підтверджені.

Враховуючи наведене, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про залучення у справі у якості співвідповідача Державну казначейську службу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Отже, чинним КАС України не передбачено право відповідача надавати клопотання про залучення співвідповідача у справі.

Разом з тим, предметом спору у цій справі є неправомірні, на думку позивача, дії відповідача як його роботодавця.

Суд зазначає, що рішення суду яке буде прийнято за результатами розгляду даної справи не буде впливати на права Державної казначейської служби України.

Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною 2 та 4 статті 6 Закону № 1404-VIII визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі Порядок № 845).

Відповідно до п. 3. Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 Порядку № 845 визначено, що органи Казначейства 1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання у повному обсязі виконавчого документа суду або іншого органу (посадової особи) такий документ повертається до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав з відміткою про його виконання; 2) вживають заходів до виконання виконавчих документів; 3) розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

У разі задоволення позовних вимог Державна казначейська служба України буде органом який здійснює виконання рішення суду, шляхом списання коштів державного бюджету в розмірі, встановленому судом, та перерахування таких коштів на рахунок стягувача, зазначений у виконавчому документі або його заяві про виконання рішення про стягнення коштів.

Таким чином, підстави для залучення другого відповідача у справі відсутні.

Керуючись статтями 48, 160, 161, 169, 240, 241 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представнику Апарата Верховної Ради України про залишення позову без руху.

Відмовити у задоволенні клопотання представнику Апарата Верховної Ради України про залучення співвідповідача до участі у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Стойка