Справа № 160/25154/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/25154/24

Головуючий суддя І інстанції Тулянцева І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 в адміністративній справі №160/25154/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають у незастосуванні ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та провести виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% її середньої заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з дня призначення пенсії, а саме з 15 травня 2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виходячи з наявності стажу роботи позивача на підземних роботах за Списком №1 понад 7,5 років (а саме: більше 13 років), що не заперечується відповідачем, а отже остання має достатній стаж для реалізації прав, передбачених статтею 8 Закону № 345-VІ та абзацом 3 статті 28 Закону № 1058-ІV

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 15.05.2023 року та отримує пенсію за віком (Список № 1), призначену у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року по справі №160/11907/23 (суддя Турлакова Н.В.) позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №32 від 23.05.2023р. щодо відмови у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 з 15 травня 2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію по Списку № 1 відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15 травня 2023 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначено ОСОБА_1 пільгову пенсію по Списку № 1 відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15 травня 2023 року.

31.07.2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з 15 травня 2023 року (дата призначення пенсії).

Листом від 29.08.2024 року за №48111-33856/Б-01/8-0400/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року у справі №160/11907/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу з 15.05.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту а" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення". В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Питання розрахунку розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці" предметом судового розгляду не являлось. Рішення суду виконане в повному обсязі, в межах зобов`язань, встановлених судом. На виконання зазначеного судового рішення, з 15.05.2023 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку їй пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що роботи, які виконувались позивачем на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», відносяться до робіт на які розповсюджуються норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 р. №345-VI.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника. безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 21.01.2020 року по справі № 640/4469/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач працювала в період з 2009 по 2023 рік включно на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» машиністом насосних установок, зайнятим дренажними роботами повний робочий день у кар`єрі глибиною 150 метрів і глибже, що підтверджується довідкою від 02.03.2023 року №1451-732, наявній в матеріалах справи.

Відповідно до вказаної довідки, професія за якою працювала позивачка відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (1.3-1 працівники, зайняті повний робочий день у розрізах, кар`єрах, рудниках і відвалах, крім зайнятих на

поверхні (постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»; Розділ 1 підрозділ 3 «Розрізи (кар`єри), рудники і відвали з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше» -працівники, зайняті повний робочий день у розрізах, кар`єрах, рудниках і відвалах на роботах із видобування корисних копалин (Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, постанова Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461).

Згідно пояснень позивача, відображених в апеляційній скарзі, робота позивача була пов`язана з видобуванням корисних копалин, а саме кам`яної руди.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що з преамбули Закону № 345-VI вбачається, що цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до статті 1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Тому, виходячи з положень наведеної норми, в контексті ключового питання, що виникло у цій справі, колегія суддів зазначає, що положеннями Закону № 345-VI чітко визначено коло осіб, які мають право на особливі умови праці та соціального захисту через специфіку своєї роботи. Це працівники, зайняті на надзвичайно шкідливих і важких роботах, пов`язаних з видобутком корисних копалин та обслуговуванням шахт, посади яких передбачені Списком № 1, а саме:

працівники, які видобувають корисні копалини (вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди);

працівники шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день;

працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб у вугільній промисловості.

Тобто, Закон №345-VI розмежовує три категорії працівників, що має логічне та правове обґрунтування, яке базується на рівні ризику, специфіці виконуваної роботи та необхідності диференційованого соціального захист:

- видобувачі корисних копалин: безпосередньо займаються видобутком вугілля, залізної руди, кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих, озокеритних руд, постійно перебуваючи у середовищі з підвищеною запиленістю, токсичністю, радіоактивним впливом, високою вологістю та температурою. Фізичне навантаження та контакт із небезпечними речовинами призводять до професійних захворювань, значного скорочення тривалості життя та підвищеного ризику нещасних випадків;

- працівники шахтобудівних підприємств, зайняті на підземних роботах: на відміну від гірників, ці працівники не займаються безпосереднім видобутком корисних копалин, але виконують будівництво, укріплення та обслуговування шахт на гірничих підприємствах. Вони також працюють у підземних умовах, що супроводжуються ризиками обвалів, загазованості, високої вологості, температурних перепадів. Закон №345-VI включає їх до категорії захищених осіб, оскільки умови праці ідентичні до тих, у яких працюють гірники, а рівень небезпеки також є значним.

- працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб у вугільній промисловості: виконують аварійно-рятувальні роботи у разі виникнення надзвичайних ситуацій у шахтах, тобто працюють у найекстремальніших умовах, часто піддаючись впливу вибухонебезпечних газів, обвалів, пожеж та інших небезпек. Через критичну важливість їхньої роботи та високий рівень ризику для життя, держава також надає їм право на спеціальні соціальні гарантії та пільгову пенсію.

Таким чином, Закон № 345-VI забезпечує диференційований соціальний захист осіб, чия професійна діяльність пов`язана з підвищеними ризиками, небезпечними умовами праці та негативним впливом на здоров`я. Розмежування цих категорій має правове обґрунтування, оскільки кожна з них виконує специфічні функції в гірничій промисловості, що відрізняються за рівнем ризику, характером роботи та умовами праці.

При цьому, стаття 1 Закону №345-VI містить чітко визначений перелік корисних копалин, видобуток яких є підставою для визнання особи шахтарем у розумінні цього Закону. Зокрема, до таких корисних копалин відносяться:

вугілля;

залізна руда;

руди кольорових і рідкісних металів;

марганцеві руди;

уранові руди;

магнієві руди (солі калієво-магнієві та солі магнієві);

озокеритні руди.

Будь-які інші види корисних копалин, включаючи кам`яну руду, не передбачені у зазначеному переліку. Тому діяльність підприємств, що займаються видобутком інших корисних копалин, не належить до сфери регулювання цього Закону і не дає права працівникам таких підприємств на пільгове пенсійне забезпечення або інші спеціальні гарантії, встановлені для шахтарів.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04.03.2025 року по справі № 200/1767/24, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як видно з матеріалів справи, доказів того, що позивачка працювала на роботах із видобування вугілля, залізної руди, руди кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритних руд, або на шахтобудівному підприємстві чи в державній воєнізованій аварійно-рятувальній службі (формування) у вугільній промисловості, до суду ОСОБА_1 не надано.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 в адміністративній справі №160/25154/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя А.О. Коршун