Справа № 560/6066/25
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6066/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

30 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку.

2. В обґрунтування позову зазначив, що станом на день видання наказу про виключення його зі списків особового складу відповідачем не був проведений повний розрахунок. Фактично остаточний розрахунок відповідач здійснив 20.03.2025, проте виплату середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок не провів.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 2 серпня 2025 року рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

4. Визнано протиправною невиплату Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

5. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні/компенсацію за несвоєчасний розрахунок в сумі 154996,08 грн. (з вирішенням питання утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів відповідно до вимог закону).

6. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. за рахунок асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. Апелянт військова частина НОМЕР_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

8. Апелянт зазначив, що оскільки при виплаті позивачу коштів, належних при звільненні, був відсутній спір, підстави для застосування до спірних правовідносин положень про виплату середнього заробітку відсутні.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України

10. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.09.2023 №230 позивача з 27.09.2023 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення. При звільненні ОСОБА_1 не було виплачено частину належних йому коштів, що обумовило звернення до суду.

11. Рішенням від 09.01.2024 у справі 560/18284/23 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29.01.2020 по 27.09.2023, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, з врахуванням проведених виплат.

12. Відповідач 20.03.2025 виплатив позивачу на виконання цього рішення суду 112201,37 грн., що вбачається з наданої суду банківської виписки.

13. Станом на день видання наказу про виключення його зі списків особового складу відповідачем не був проведений повний розрахунок. Фактично остаточний розрахунок відповідач здійснив 20.03.2025, проте виплату середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок не провів.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

14. Позивач вказав, що станом на день видання наказу про виключення його зі списків особового складу відповідачем не був проведений повний розрахунок. Фактично остаточний розрахунок відповідач здійснив 20.03.2025, проте виплату середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок не провів.

15. Апелянт зазначив, що оскільки при виплаті позивачу коштів, належних при звільненні, був відсутній спір, підстави для застосування до спірних правовідносин положень про виплату середнього заробітку відсутні.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Згідно із статтею 116 КЗпП України (в редакції чинній на момент звільнення позивача) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

17. З 19.07.2022 набрав чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яким викладено в новій редакції норму статті 117 КЗпП України, а саме встановлено обмеження, згідно з яким виплата працівникові його середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку здійснюється не більш як за шість місяців. Зміни у ст.116 та 117 КЗпП України підкреслюють намір законодавця не допустити випадків, за яких порушення прав працівника на своєчасний розрахунок при звільненні триває впродовж значного періоду часу. З урахуванням цих змін працівник повинен бути зацікавленим у швидкому ініціюванні та вирішенні спору, оскільки зволікання з тих чи інших причин у зверненні до суду не даватиме підстави в подальшому претендувати на виплату суми середнього заробітку за весь період, впродовж якого триває порушення його права на своєчасне отримання грошового забезпечення.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

18. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

19. Колегія суддів зазначає, що з огляду на дату проведення остаточного розрахунку з позивачем, до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 117 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин».

20. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача слід обчислювати починаючи з 28.09.2023 з урахуванням обмеження періоду виплати шістьма місяцями. Період виплати коштів за час затримки розрахунку при звільненні обмежений шістьма місяцями (184 календарних дні).

21. Сума середнього заробітку розраховується згідно з Порядком №100 (середньоденна заробітна плата * 184 кількість днів затримки розрахунку).

22. Судом першої інстанції встановлено, що згідно з карткою особового рахунку військовослужбовця середньоденне грошове забезпечення позивача складає 842,37 грн. (липень 2023 -26113,50 грн. + серпень 2023 - 26113,50 грн. /62 дні).

23. Виплата за період затримки остаточного розрахунку з урахуванням обмеження 6 місяцями складає 154996,08 грн. (842,37 грн. х 184).

24. У вказаний період підлягають врахуванню норми статті 117 КЗпП України у редакції, що набула чинності з 19 липня 2022, якою законодавець обмежив виплату 6 місяцями, однак без застосування принципу співмірності цієї суми щодо коштів, які відповідач невчасно виплатив.

25. Наведена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2023 у справі №380/19103/22, від 28 червня 2023 у справі №560/11489/22, від 29 січня 2024 у справі №560/9586/22, від 15 лютого 2024 у справі №420/11416/23, від 22 лютого 2024 у справі № 560/831/23.

26. Судова палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06.12.2024 у справі № 440/6856/22 також зазначила, що належить враховувати приписи чинної редакції статті 117 Кодексу законів про працю України щодо виплат за період з 19.07.2022, позаяк законодавець обмежив виплату шістьма місяцями, проте не обмежив розміри виплати ( принцип співмірності цієї суми щодо коштів, які роботодавець невчасно сплатив працівникові, для періоду після 19.07.2022 не застосовується)

27. Відтак, оскільки апелянт не спростував право позивача на отримання коштів за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції правильно задовольнив позов.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

28. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

29. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

30. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

31. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

32. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

33 . Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.