Справа № 752/18693/24
Суддя: Митрофанова А. О.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/59/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Митрофанової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 25 липня 2024 року серії ПС № 000228 та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову позивачка вказує на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена щодо неї як керівника товариства без достатніх правових підстав, за відсутності складу адміністративного правопорушення та з істотними порушеннями порядку розгляду справи.

Зазначає, що на момент правопорушення керування транспортним засобом здійснював інший водій - ОСОБА_2 , а не позивачка, у зв`язку з чим вона не могла бути суб`єктом відповідальності. Крім того, оскаржувана постанова не містить обов`язкових реквізитів, зокрема, даних про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалася фіксація порушення, обставин, які передували зупинці транспортного засобу, а також посилань на докази вини саме позивачки. Також зазначила про відсутність повідомлення про розгляд справи, а отже можливості надати пояснення та захистити свої права.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просила суд скасувати оскаржувану постанову у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення, стягнути сплачений судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 вересня 2024 року справу передано на розгляд головуючого судді Митрофанової А.О.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Клопотань від позивача та відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження обставин в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, що легковий автомобіль SKODA SCALA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває у приватній власності ТОВ «ІНДАСТРІ ІНКОРПОРЕЙШН», директором якого є ОСОБА_1 .

25 липня 2024 року в.о. начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову № ПС000228 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У постанові зазначено, що 26 червня 2024 року о 10 год. 10 хв. на вул. Загорській, 8 у місті Ужгород водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Skoda Scala з державним номером НОМЕР_1 , не зупинився на вимогу посадової особи Укртрансбезпеки.

За вказане порушення на ОСОБА_1 як керівника юридичної особи - ТОВ «ІНДАСТРІ ІНКОРПОРЕЙШН» (власника автомобіля), накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №?1306, Порядком зупинення транспортних засобів посадовими особами Укртрансбезпеки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №?422, Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на наземному транспорті, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 серпня 2021 року №?512.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно з п. 1 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422 (далі - Порядок) зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів (далі - транспортний засіб), під час проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) здійснюється посадовою особою Укртрансбезпеки або її територіального органу (далі - посадова особа) у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла)

Пунктом 4 Порядку передбачено, що зупинення транспортного засобу здійснюється посадовою особою:

- для перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт;

- у разі виявлення нею таких порушень Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та/або Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні:

- посадки (висадки) пасажирів у невстановлених місцях, порушення в розміщенні візуальної інформації на автобусах, перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах без надання їм місць для сидіння, експлуатації таксі з порушенням вимог законодавства щодо облаштування, експлуатації транспортного засобу, що здійснює перевезення пасажирів та/або вантажів з явними ознаками технічної несправності;

- характеру руху транспортного засобу, що викликає підозру в спроможності водія керувати ним (різка зміна напрямку руху та (або) швидкісного режиму);

- відсутності номерних знаків на транспортному засобі, наявності даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, водія, пасажирів до скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Частиною 2 статті 122-2 КУпАП передбачено, що невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, зупинення транспортного засобу посадовою особою Укртрансбезпеки має здійснюватися виключно у передбачених законом випадках, у спосіб та з дотриманням чітко визначеної процедури. Невиконання такої вимоги може бути підставою для адміністративної відповідальності лише за умови, що вимога була законною, адресованою безпосередньо водієві, а факт її ігнорування належним чином зафіксовано та підтверджено допустимими доказами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частинами 2 і 3 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, тільки належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивачем, може підтвердити правомірність накладення на нього адміністративного стягнення та вважається належним доказом по справі.

З аналізу змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ній відображено факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122-2 КУпАП, а саме нібито невиконання водієм вимоги посадової особи Укртрансбезпеки про зупинку транспортного засобу.

Разом з тим, відповідачем не надано до матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт висловлення конкретної вимоги про зупинку, її адресування безпосередньо водієві транспортного засобу, а також обставин, що свідчили б про свідоме її ігнорування.

Відзив на адміністративний позов до суду не надходив, що унеможливлює з`ясування відповіді на ключові питання щодо обставин вчинення правопорушення.

Більше того, за відсутності зупинки транспортного засобу на місці вчинення порушення, залишається незрозумілим, яким чином посадовими особами було встановлено особу водія транспортного засобу, що начебто не виконав вимогу про зупинку.

Зазначене ставить під сумнів обґрунтованість висновку про вину позивачки у вчиненні правопорушення та відповідність дій посадової особи вимогам ст. 280 та ст. 283 КУпАП щодо повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи, збору та оцінки доказів.

За відсутності наочних і беззаперечних доказів, що фіксують саму подію невиконання вимоги посадової особи Укртрансбезпеки про зупинку транспортного засобу, надані матеріали не можуть вважатися належними і достатніми для встановлення вини та притягнення до адміністративної відповідальності.

У справах про адміністративні правопорушення діє принцип презумпції невинуватості особи, який передбачає, що сумніви у винуватості тлумачаться на її користь. З огляду на відсутність чіткої візуалізації правопорушення, ці сумніви не усунуті.

Таким чином, сукупність наданих доказів не є достатньою для беззаперечного підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. Вони не забезпечують належної доказової бази, яка б відповідала критеріям допустимості й належності відповідно до ст. 251 КУпАП, що є підставою для скасування спірної постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частина 1 ст. 139 КАСУ передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова особа.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд приходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 122, 251, 265-2, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС № 000228 від 25 липня 2024 року, винесену в.о. начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О. Митрофанова