Справа № 300/9189/24
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/9189/24 пров. № А/857/6801/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року (суддя- Матуляк Я.П., ухвалене в м. Івано-Франківськ) у справі № 300/9189/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення від 20.11.2024 за № 22, зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 20.11.2024 за № 22 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на посаді лаборанта Жовтневої середньої школи Тисменицького району Івано-Франківської області з 16.08.1986 по 14.11.1987. Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження військової служби, протягом якої він брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України російської федерації з 27.04.2022 по 04.05.2022, 21.05.2022, 01.07.2022, з 01.08.2022 по 29.01.2023, з 13.02.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 31.07.2023, з 16.08.2023 по 06.11.2023, з 24.11.2023 по 08.03.2023, з 28.03.2023 по 22.06.2024 на пільгових умовах один місяць служби за три місяці. Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 29.10.2024.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 12.11.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсій, заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

За результатами розгляду якої прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком від 20.11.2024 за № 22, згідно вказаного рішення, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з підстав відсутності необхідного страхового стажу: за наданими документами Відповідачем-2 встановлено наявність страхового стажу позивача 19 років 5 місяців 12 днів при необхідних 25 років; не враховано періоди роботи позивача на посаді лаборанта Жовтневої середньої школи Тисменицького району Івано-Франківської області з 16.08.1986 по 14.11.1987 (наказ та дата наказу про прийняття дописана іншим чорнилом). Крім того, Відповідачем-2 не зараховано на пільгових умовах один місяць служби за три, періоди проходження позивачем військової служби, протягом якої він брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України російської федерації з 27.04.2022 по 04.05.2022, 21.05.2022, 01.07.2022, з 01.08.2022 по 29.01.2023, з 13.02.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 31.07.2023, з 16.08.2023 по 06.11.2023, з 24.11.2023 по 08.03.2023, з 28.03.2023 по 22.06.2024.

Позивач вважаючи таке рішення відповідача2 протиправним, звернувся до суду з вказаним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення (надалі, також - Закон №1788) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі, також - Закон №1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно частини 1 статті 8 право Закону №1058-IV визначено, що на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі, також - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі - Порядок № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку № 637 врегульовано, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Положеннями Закону 1058-ІУ визначено, що підставою для призначення пенсії визначено виключно наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд враховує також те, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є, на переконання суду, виключно підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність чи відсутність виправлень у записах в трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14989/15-а.

Таким чином, відповідач 2 беззаперечно міг встановити факт зайнятості позивача на посаді лаборанта Жовтневої середньої школи Тисменицького району Івано-Франківської області з 16.08.1986 по 14.11.1987, так як вчинення запису різними чорнилами жодним чином не спотворює інформацію, яка підлягає встановленню.

Згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а відтак неналежне чи недотримання правил ведення трудової книжки не може спричиняти жодних негативних наслідків для особи, якій належить трудова книжка, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Беручи до уваги той факт, що у трудовій книжці позивача наявні записи щодо періоду його роботи на посаді лаборанта Жовтневої середньої школи Тисменицького району Івано-Франківської області з 16.08.1986 по 14.11.1987, зокрема, записи про прийом на роботу, записи про звільнення, при цьому, Відповідачем-2, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність дій щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду роботи, а також того, що позивач у спірний період роботи не працював в зазначеному підприємстві, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача вказаного періоду роботи є протиправною.

Стосовно не зарахування відповідачем 2 на пільгових умовах один місяць служби за три, періоди проходження позивачем військової служби, протягом якої він брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України російської федерації з 27.04.2022 по 04.05.2022, 21.05.2022, 01.07.2022, з 01.08.2022 по 29.01.2023, з 13.02.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 31.07.2023, з 16.08.2023 по 06.11.2023, з 24.11.2023 по 08.03.2023, з 28.03.2023 по 22.06.2024, то суд зазначає таке.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно статті 1 вказаного Закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Отже, соціальний захист військовослужбовців, крім іншого, стосується питань їх пенсійного забезпечення.

Основні права військовослужбовців, пов`язані з проходженням служби, визначені ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 цього Закону, час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп. "а" п. 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що визначальною підставою для пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування до стажу роботи, що дає право на дострокову пенсію за віком, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певних категорій, для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, щомісячного грошового утримання чи інших соціальних виплат.

Відтак, позивач має право на зарахування до страхового стажу періодів проходження ним військової служби з 27.04.2022 по 04.05.2022, 21.05.2022, 01.07.2022, з 01.08.2022 по 29.01.2023, з 13.02.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 31.07.2023, з 16.08.2023 по 06.11.2023, з 24.11.2023 по 08.03.2023, з 28.03.2023 по 22.06.2024 в розрахунку один місяць служби за три місяці служби, а тому судом першої інстанції правильно визнано протиправним та скасовано рішення відповідача 2 про відмову в призначенні пенсії позивачу від 20.11.2024 за № 22.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відтак, позивач досяг необхідного віку та здобув страховий стаж не менше 25 років.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання пенсійний орган зарахувати до страхового стажу позивача період роботи на посаді лаборанта Жовтневої середньої школи Тисменицького району Івано-Франківської області з 16.08.1986 по 14.11.1987 та періоди проходження ним військової служби з 27.04.2022 по 04.05.2022, 21.05.2022, 01.07.2022, з 01.08.2022 по 29.01.2023, з 13.02.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 31.07.2023, з 16.08.2023 по 06.11.2023, з 24.11.2023 по 08.03.2023, з 28.03.2023 по 22.06.2024 в розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Разом з тим, щодо позовних вимог в частині Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на посаді лаборанта Жовтневої середньої школи Тисменицького району Івано-Франківської області з 16.08.1986 по 14.11.1987; Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження військової служби, протягом якої він брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України російської федерації з 27.04.2022 по 04.05.2022, 21.05.2022, 01.07.2022, з 01.08.2022 по 29.01.2023, з 13.02.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 31.07.2023, з 16.08.2023 по 06.11.2023, з 24.11.2023 по 08.03.2023, з 28.03.2023 по 22.06.2024 на пільгових умовах один місяць служби за три місяці; Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 29.10.2024 колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи видно, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з письмовою заявою про зарахування стажу та призначення йому пенсії за віком на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи., яка була передана за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України №13-1 від 07.07.2014), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 (далі - Порядок №22-1).

30.03.2021 набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України №25-1 від 16.12.2020 Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрована в Міністерстві юстиції України №339/35961 від 16.03.2021(далі - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами ПФУ принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів ПФУ в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів : єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п.1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу ПФУ через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно п.4.2 розділу ІV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно п.4.10 розділу ІV Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналізуючи зазначені норми Порядку №22-1, колегія суддів зазначає, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території; після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу ПФУ), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу ПФУ), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10); виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган ПФУ) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Отже, з урахуванням п.4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у спірних правовідносинах, в частині визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років є Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про зарахування стажу та призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не здійснювало розгляду заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, а тому відсутні правові та фактичні обставини для задоволення щодо нього позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вчинити певні дії змінити, поклавши такий обов`язок на Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі №300/9189/24 змінити.

В мотивувальній частині рішення суду слова "зобов`язання Відповідача-1(Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області) зарахувати до страхового стажу позивача період роботи на посаді лаборанта Жовтневої середньої школи Тисменицького району Івано-Франківської області з 16.08.1986 по 14.11.1987 та періоди проходження ним військової служби з 27.04.2022 по 04.05.2022, 21.05.2022, 01.07.2022, з 01.08.2022 по 29.01.2023, з 13.02.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 31.07.2023, з 16.08.2023 по 06.11.2023, з 24.11.2023 по 08.03.2023, з 28.03.2023 по 22.06.2024 в розрахунку один місяць служби за три місяці служби, та зобов`язання Відповідача-1 (Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області) призначити позивачу пенсію за віком з 29.10.2024 з наступного дня після досягнення пенсійного віку" замінити на "зобов`язання Відповідача-2 (Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області) зарахувати до страхового стажу позивача період роботи на посаді лаборанта Жовтневої середньої школи Тисменицького району Івано-Франківської області з 16.08.1986 по 14.11.1987 та періоди проходження ним військової служби з 27.04.2022 по 04.05.2022, 21.05.2022, 01.07.2022, з 01.08.2022 по 29.01.2023, з 13.02.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 31.07.2023, з 16.08.2023 по 06.11.2023, з 24.11.2023 по 08.03.2023, з 28.03.2023 по 22.06.2024 в розрахунку один місяць служби за три місяці служби, та зобов`язання Відповідача-2 (Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області) призначити позивачу пенсію за віком з 29.10.2024 з наступного дня після досягнення пенсійного віку".

В абзацах третьому, четвертому, п`ятому резолютивної частини рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі №300/9189/24 слова Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області замінити на Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

В решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі № 300/9189/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Т. І. Шинкар