Справа № 728/1672/25
Суддя: Сороколіт Є. М.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 728/1672/25
Номер провадження 2-а/728/40/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.

за участі:

секретаря судового засідання Кирути Л.І.,

а також

позивача не з`явився,

представника позивача не з`явилася,

відповідача 1 не з`явився,

відповідача 2 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) та Головного управління Національної поліції у Чернігівської області (просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів, 14000, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті,

І. Рух справи.

1. Ухвалою Суду від 03.07.2025 № 728/1672/25 зазначена позовна заява була залишена без руху з причин невідповідності згаданої заяви вимогам, які визначені у статтях 160, 161 КАС України. Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків стосовно також направлення позовної заяви Відповідачу 1 у встановленому порядку та зазначення відомостей про реєстрацію/відсутність реєстрації електронного кабінету Відповідача 2 в системі Електронний суд ЄСІТС.

Відповідно до вимог статті 169 КАС України Позивач усунув вищевказані недоліки та 08.07.2025 звернувся до Суду з клопотанням про поновлення провадження у справі.

2. Ухвалою Суду від 08.07.2025 № 728/1672/25 відкрито провадження у справі та прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (далі також Позивач), представництво інтересів якого здійснює адвокат Вовк Наталія Анатоліївна, до ОСОБА_2 (далі також Відповідач 1), Головного управління Національної поліції у Чернігівській області (далі також Відповідач 2) про скасування рішення суб`єкта владних повноважень постанови від 19.06.2025 серії ЕНА № 5018476 згідно з якою на Позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн (одна тисяча сто дев`яносто грн 00 коп.) за порушення вимог пункту 2.9.в Правил дорожнього руху (далі також ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України Про Правила дорожнього руху від 10.10.2001 № 1306, на підставі положень частини першої статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП), а саме за керування або експлуатацію транспортного засобу закритим номерним знаком іншими предметами, або забрудненим до ступеня, що ускладнює ідентифікацію.

3. Вищезгаданою ухвалою призначено проведення судового засідання з розгляду справи по суті на 12 год 00 хв 18.07.2025.

4. Протокольною ухвалою Суду від 18.07.2025 оголошено технічну перерву до 12 год 00 хв 07.08.2025.

5. У подальшому 07.08.2025 справу було знято з розгляду у зв`язку з відпусткою головуючого судді. Повторно призначено проведення судового засідання з розгляду справи по суті на 25.09.2025.

6. У судовому засіданні 25.09.2025 Суд, перейшовши до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку з наявністю виняткового випадку та складністю справи, на підставі положень частини третьої статті 243 КАС України відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення 30.09.2025 о 08 год 15 хв.

ІІ. Позиції учасників справи.

7. У поданій позовній заяві, підписаній представником Позивача, в обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.06.2025 серії ЕНА № 5018476, Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 2.9.в. ПДР, а саме керування транспортним засобом з закритим номерним знаком іншими предметами, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190 гривень, відповідно до частини першої статті 121-3 КУпАП.

8. Позивач вважає дану постанову протиправною, оскільки трактор мав номерний знак, що підтверджується самою постановою, який був закріплений у передбаченому конструкцією транспортного засобу для цього спеціальному місці.

9. Окрім того, колісний трактор перебував у зчепленні з сільськогосподарським обладнанням косою, яке не потребує обов`язкової державної реєстрації, а отже, і державного номерного знаку, для якого не має відповідного місця прикріплення.

10. Крім того, Позивач наголошував, що при винесенні оскаржуваної постанови не було залучено свідків і довести правомірність дій інспектора складно, оскільки не відомо, в яких умовах можливо на око встановити відстань видимості, а інспектор не застосовував ніяких засобів вимірювальної техніки, яка пройшла метрологічну повірку згідно з Законом України Про метрологію та метрологічну діяльність. Тобто, інспектором, при складанні протоколу не було зазначено, чи проводилось таке вимірювання відстані, оскільки це вимірювання не проводилось, хоча у постанові зазначено, що номерний знак не проглядувався із відстані 20 метрів.

11. Як на правову підставу своїх вимог посилався на положення 121-3 КУпАП за змістом яких керування або експлуатація транспортного засобу з номерним знаком, що, зокрема, закритий іншими предметами (в тому числі прозорими), тягне за собою накладення адміністративного стягнення за цією статтею.

12. У судовому засіданні представник Позивача підтримала зазначені вище доводи позовної заяви.

13. Відповідачем 1 відзив на позовну заяву подано 17.07.2025, за змістом якого останній не визнав заявлені позовні вимогу у повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову.

14. Вказував, що він дотримався вимог статей 245, 280 КУпАП під час складання адміністративних матеріалів, за змістом яких завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

15. Представником відповідача ГУНП в Чернігівській області Зеляком А.В. 18.07.2025 також подано відзив на позовну заяву, за змістом якого вказував що доводи представника Позивача, які викладені нею в позовній заяві щодо незаконності постанови поліцейського про накладення на позивача адміністративного стягнення жодним чином не спростовують встановлених поліцейськими обставин.

16. В обґрунтування своєї позиції вказував, що 19.06.2025 о 16 год 35 хв у м. Бахмач нарядом СРПП ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області під час патрулювання по вулиці Тиницька, буд. 50, був виявлений трактор БІЛОРУС, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, з закритим номерним знаком, що не дозволяло чітко визначити номерний знак з відстані 20 метрів, чим порушив вимоги пункту 2.9.в ПДР.

17. Крім того, зазначив, що на відеозаписі, який додано до відзиву на позовну заяву, зафіксовано (02 хв 06 сек., 03 хв 04 сек., 05 хв 00 сек., 09 хв 10 сек) та фотознімках, які зроблені на відстані, яка об`єктивно є значно меншою за відстань у 20 м, що номерний знак трактора БІЛОРУС, реєстраційний номер НОМЕР_2 , закритий сільськогосподарським обладнанням, внаслідок чого не можливо визначити цифри та букви номерного знаку транспортного засобу. У зв`язку з чим вважає, позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

18. Як на правову підставу своїх заперечень посилався на положення пункту 11 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIIІ (далі також Закон № 580-VІІІ) та статті 31, 40 згаданого Закону, за змістом яких поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

19. Вказував, що частиною першою статті 121-3 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом з номерним знаком, який був закритий іншими предметами, а саме сільськогосподарським обладнанням.

20. При цьому, згідно з пунктом 2.9 в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, який закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знакe з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

21. Крім того, просив здійснювати судовий розгляд без його участі.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом та докази на їх підтвердження.

22. Згідно з копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 19.06.2025 серії ЕНА № 5018476, Позивач 19.06.2025 о 16 год 35 хв у м. Бахмач по вулиці Тиницька 50 керував трактором БІЛОРУС, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з закритим номерним знаком іншими предметами, чим порушив п.п.2.9.в ПДР України (а.с.13).

23. Такі дії кваліфіковано поліцейським за частиною першою статті 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190,00 грн.

24. До поданого відзиву на позовну заяву Відповідачем додано диск з відеозаписом фіксації правопорушення Позивача, який було оглянуто в судовому засіданні (а.с 49).

25. З оглянутого Судом відеозапису фіксації правопорушення (файл 00ZO000__0006.MP4) вбачається, що екіпаж патрульної поліції 19.06.2025 о 16 год 22 хв спілкується з водієм трактором БІЛОРУС та повідомляє останньому, що номерний знак транспортного засобу, яким він керує, закритий іншим предметом, що є порушенням правил дорожнього руху.

26. При цьому сторонами не оспорюється той факт, номерний знак трактора БІЛОРУС закріплено у місці, передбаченому для цього конструкцією транспортного засобу.

ІV. Оцінка Суду та релевантне законодавство.

27. Перш за все Суд наголошує, що відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

29. Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

30. Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

31. Положеннями статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

32. Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками, та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

33. За приписами пункту 8 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

34. Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (у тому числі і за частиною першою статті 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

35. Нормами статті 14 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

36. Пунктом 1.1 ПДР закріплено, що ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

37. Відповідно до підпункту в пункту 2.9 ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

- не належить цьому засобу;

- не відповідає вимогам стандартів;

- закріплений не в установленому для цього місці;

- закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

- неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

38. Положеннями частини першої статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

39. Згідно з частиною першою статті 121-3 КУпАП Керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

40. Отже вказана норма містить декілька альтернативних диспозицій, кожна з яких утворює окремий склад адміністративного правопорушення.

41. Використовуючи прийоми телеологічного тлумачення правового положення, закріпленого у частині першій статті 121-3 КУпАП, Суд звертає увагу, що згідно з пояснювальною запискою до проекту закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення адміністративної відповідальності за порушення порядку встановлення та використання номерних знаків транспортних засобів, яким і пропонувалося доповнити КУпАП згаданою нормою, останнім часом спостерігається негативна тенденція керування водіями транспортними засобами із навмисним маскуванням або приховуванням номерних знаків. Так розповсюдженим є покриття номерних знаків світловідбивними плівками, лаками, прозорими наліпками, що закривають один або декілька символів номерного знаку.

42. Відповідно Суд приходить до висновку, що відповідальність за частиною першою статті 121-3 КУпАП настає, зокрема, у випадку встановлення факту:

- керування водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію;

- керування водієм транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

43. Суд нагадує, що статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також Конвенція), ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожному гарантоване право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

44. У згаданому контексті слід відмітити, що поняття кримінальне обвинувачення має автономне значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (Блохін проти Росії (Blokhin v. Russia) [ВП], § 179; Адольф проти Австрії (Adolf v. Austria), § 30). Таке тлумачення є дійсним як для визначення кримінального характеру обвинувачення, так і для моменту, з якого існує таке обвинувачення.

45. Зокрема, у § 49 справи Озтюрк проти Німеччини Європейський суд з прав людини (далі також ЄСПЛ) зазначив, що Конвенція не суперечить здійсненню декриміналізації діянь поміж Держав-учасниць. Проте, якби держави мали повноваження виводити такі правопорушення за рамки Конвенції, то це могло б спричинити наслідки, несумісні з її предметом і метою.

46. Вихідну точку у встановленні того, чи має застосовуватись кримінально-правовий аспект статті 6 Конвенції, слід визначати за критеріями, перерахованими в рішенні ЄСПЛ у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands, §§ 82-83): внутрішньо-правова кваліфікація; характер правопорушення; суворість покарання, яке може бути застосоване до даної особи.

47. Застосовуючи згадані критерії до адміністративних правопорушень щодо порушення правил дорожнього руху, які караються штрафами, обмеженнями водійських прав, такими як зняття балів або призупинення чи скасування водійських прав (Луц проти Німеччини (Lutz v. Germany), § 182; Шмауцер проти Австрії (Schmautzer v. Austria); Малідж проти Франції (Malige v. France); Марчан проти Хорватії (Marиan v. Croatia); Ігор Паскарі проти Республіки Молдова (Igor Pascari v. the Republic of Moldova), §§ 20-23) можна дійти обґрунтованого висновку, що стосовно таких правопорушень діє кримінально-процесуальний аспект статті 6 Конвенції.

48. Підпункт а) частини третьої статті 6 Конвенції вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти обвинувачення зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Пелісьє та Сассі проти Франції (Pelissier and Sassi v. France) [ВП], § 51; Камасінський проти Австрії (Kamasinski v. Austria), § 79).

49. Конвенційні норми визнають за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про причину обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього, і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про характер обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (Матточча проти Італії (Mattoccia v. Italy), § 59; Пенев проти Болгарії (Penev v. Bulgaria), §§ 33 і 42).

50. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи Суд наголошує, що на його переконання видимість номерного знаку на відстані у 20 метрів має перевірятися, лише тоді, коли такий знак забруднений, а під закриттям іншими предметами маються на увазі будь-які предмети, застосування яких не передбачено конструктивними особливостями транспортного засобу, і до яких у будь-якому випадку не можна відносити сільськогосподарське обладнання.

50. Суд враховує, що у відповідності до статті 62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

50. У справі Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, § 77, 146) ЄСПЛ установив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої права та обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

В інших своїх рішеннях ЄСПЛ указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа Коробов проти України, заява № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18.01.1978 у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), § 161).

51. Підсумовуючи викладене, Суд вважає за необхідне визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 серії ЕНА № 5018476 та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121-3 КУпАП, стосовно Позивача, закрити за відсутність події і складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

V. Розподіл судових витрат.

52. Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

53. Суд відмічає, що за загальним правилом розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.

54. Додатково Суд враховує, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, а також правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18.03.2020 під час перегляду справи № 543/775/17, за змістом якої остання відступила від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 (провадження № 21-1410а16), зазначивши, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VІ (далі також Закон № 3674-VІ), які не передбачають пільг за подання позовної заяви чи скарг у таких правовідносинах.

55. Згідно з зазначеною вище правовою позицією Верховного Суду, у випадках оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення скаржнику (позивачу) необхідно сплачувати судовий збір, що дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини другої статті 4 Закону № 3674-VІ).

56. Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2025 дорівнював 3 028,00 грн.

57. Згідно з копією квитанції до платіжної інструкції АТ ТАСКОМБАНК від 30.06.2025 № 0020-7799-3886-8900 Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн, що є фіксованим розміром судового збору.

58. Підсумовуючи наведене, Суд вважає, що сплачений судовий збір має бути компенсовано Відповідачем на користь Позивача у повному обсязі, а саме 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 коп.) з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, який застосовується на підставі частини третьої статті 4 Закону України Про судовий збір.

59. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 241, 244-246, 255, 286 КАС України, Суд,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції у Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорт задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 19.06.2025 серії ЕНА №5018476 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1190.00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП, протиправною, скасувати її, а провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП закрити.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 коп.) з Головного управління Національної поліції у Чернігівській області (просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів, ) за рахунок бюджетних асигнувань останнього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, з урахуванням положень статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України може бути може бути оскаржене у порядку, передбаченому Главою 1 Розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення цього рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: Головне управління Національної поліції у Чернігівській області, місце знаходження: просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів, індекс 14000, .

Суддя Є.М. Сороколіт