Справа № 440/12370/25
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

30 вересня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/12370/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" про забезпечення позову у справі №440/12370/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Полтавській області, у якій просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6716 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена: 00172;

2) визнати протиправним та скасувати рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6717 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена: 300016;

3) визнати протиправним та скасувати рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6718 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена: 2300019;

4) визнати протиправним та скасувати рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6719 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена: 2300018;

5) визнати протиправним та скасувати рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6720 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена:2300020;

6) визнати протиправним та скасувати рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6721 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена: 2300017.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/12370/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 10:00 год. 09 жовтня 2025 року.

29 вересня 2025 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" про забезпечення позову, у якій позивач просить:

1) зупинити дію рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6716 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена: 00172, до набрання законної сили рішення у справі за позовом ТОВ Кремень Ойл до ГУ ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6716 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області;

2) зупинити дію рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6717 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена: 300016, до набрання законної сили рішення у справі за позовом ТОВ Кремень Ойл до ГУ ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності №6717 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області;

3) зупинити дію рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6718 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена: 2300019, до набрання законної сили рішення у справі за позовом ТОВ Кремень Ойл до ГУ ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності №6718 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області;

4) зупинити дію рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6719 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена: 2300018, до набрання законної сили рішення у справі за позовом ТОВ Кремень Ойл до ГУ ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності №6719 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області;

5) зупинити дію рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6720 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена:2300020, до набрання законної сили рішення у справі за позовом ТОВ Кремень Ойл до ГУ ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності №6730 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області;

6) зупинити дію рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності № 6721 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області щодо припинення ТОВ Кремень Ойл ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер ліцензії, яка припинена: 2300017, до набрання законної сили рішення у справі за позовом ТОВ Кремень Ойл до ГУ ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження певного виду господарської діяльності №6721 від 26.08.2025 р., прийнятого ГУ ДПС в Полтавській області.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що оспорювані рішення є протиправними, а висновки акту помилковими та такими, що не відповідають фактичним обставинам здійснення ТОВ Кремень Ойл господарської діяльності. Вказує, що припинення дії ліцензій має наслідком повне зупинення господарської діяльності ТОВ Кремень Ойл щодо торгівлі пальним, припинення виконання господарських зобов`язань щодо постачання пального шляхом заправлення паливних баків автомобілів, перед якими виконуються такі зобов`язання із застосуванням в господарській діяльності на вищезазначених АЗС, а також у заявника відсутня технічна можливість реєстрації акцизних накладних. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призвело до фактично повного зупинення господарської діяльності ТОВ Кремень Ойл, негативними наслідками чого є неможливість виконання зобов`язань перед контрагентами щодо купівлі-продажу пального, розрив певних господарських зв`язків й утруднення або неможливість їх поновлення у випадку ухвалення рішення суду на користь позивача, несплата заробітної плати, податків і зборів до бюджету.

Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" про забезпечення позову у справі, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із статтею 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що з метою захисту прав та інтересів позивача суд за його заявою або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, постановлення якої належить до дискреційних повноважень суду та вирішення питання щодо їх вжиття залежить від наявності однієї з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, що встановлюється судом виходячи з конкретних доказів, поданих заявником.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб-позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04. 2019 року в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Суд зазначає, що безумовно, рішення суб`єктів владних повноважень справляють певний несприятливий вплив на учасників правовідносин, у яких такі рішення прийняті. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не у кожному випадку є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі (такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №826/16509/18 та від 26.12.2019 у справі № 640/13245/19, від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18). В іншому разі, застосування заходів забезпечення адміністративного позову стане можливим у кожному спорі, де предметом оскарження є акти індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, а зупинення таких рішень матиме правові наслідки близькі за своїм змістом до тих, які настають у випадку задоволення позовних вимог, скасування оскаржуваного рішення та набрання позитивним для позивача судовим рішенням законної сили. Тому у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків рішення суб`єкта владних повноважень про зупинення дії якого просить позивач і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вказаний стандарт доказування застосовується в тому числі при розгляді заяв про забезпечення позову із тою особливістю, що обґрунтування необхідності застосування заходу повинно бути повно викладено у заяві, до якої ініціатором її розгляду повинні бути долучені належні, допустимі, достовірні та достатні докази для застосування заходів забезпечення позову, адже процесуальний закон встановив стислі строки розгляду такої категорії процесуальних питань.

Обраний заявником захід забезпечення позову - зупинення дії шести рішень Головного управління ДПС у Полтавській області, які є предметом оскарження у позовній заяві, - фактично є вирішенням справи, оскільки його вжиття надасть в такий спосіб суб`єкту господарювання можливість продовжувати здійснення господарської діяльності з використанням ліцензій, дію яких припинено.

Водночас, позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення в справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. в справі № 800/521/17.

Стосовно посилання позивача на протиправність рішень Головного управління ДПС у Полтавській області про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності суд зауважує, що незгода позивача з рішеннями уповноваженого суб`єкта владних повноважень та звернення до суду із позовом про визнання протиправними та скасування рішень не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень.

В іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі № 380/20209/24.

У заяві про забезпечення позову позивач стверджує про очевидність ознак протиправності оспорюваних рішень контролюючого органу в спірних правовідносинах, а також помилковість висновків акту №685/16-31-09-02-01/43573977 від 06.08.2025, однак вказане потребує з`ясування обставин в адміністративній справі з підтвердженням відповідними доказами і наданням оцінки аргументам учасників справи, що, в свою чергу, фактично зумовлює вирішення спору по суті та, як наслідок, не відповідає завданням інституту забезпечення позову.

Правомірність чи неправомірність оспорюваних рішень встановлюється судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду справи по суті.

Так, відповідно до статті 192 Кодексу адміністративного судочинства України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Таким чином, саме на стадії розгляду справи по суті суд з`ясовує обставини справи, на які учасники справи посилаються як на підставу свої вимог та заперечень, та досліджує зібрані докази.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Щодо посилання позивача на те, що наслідком анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі та ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним може бути застосування по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" штрафних санкцій з огляду на неможливість реєстрації акцизних накладних внаслідок позбавлення його права на здійснення передбаченої ліцензією діяльності, суд зазначає, що такі доводи стосуються обставин, які лише можуть виникнути у майбутньому та не можуть слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Щодо доводів заявника про те, що захист прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі буде неможливим та неефективним без вжиття заходів забезпечення позову, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" буде позбавлено можливості здійснювати господарську діяльність та виконувати податкові обов`язки, суд зазначає наступне.

Безумовно рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно. Однак сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 01.06.2022 у справі № 380/4273/21.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Товариством з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" наведено лише загальні твердження про можливість настання негативних наслідків для його господарської діяльності, проте, жодної конкретної аргументації не вказано та доказів на її підтвердження не надано.

При цьому варто зауважити, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе і можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 14.01.2025 у справі №580/9027/24, прийнятій в аналогічних правовідносинах.

Отже, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" не доведено наявності підстав, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, тому у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" в задоволенні заяви забезпечення позову у справі №440/12370/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ ОЙЛ" до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.С. Сич