Справа № 320/36702/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року № 320/36702/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:

визнати незаконною та скасувати Довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №172 від 16.01.2023;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п.1 постанови Кабінету міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 27.06.2022 по15.12.2022 в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він в період з 27.06.2022 по 15.12.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 №82 від 27.06.2022 про прибуття до м. Вільнянськ згідно бойового розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №1/1505т/сд від 23.06.2022 для виконання бойового завдання та наказом командира військової частини НОМЕР_1 №253 від 15.12.2022 про вибуття до нового місця служби (Київ).

Також, вказував на те, що безперервна участь позивача у бойових діях підтверджується довідкою №129 від 25.12.2022, виданої на підставі бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, позивач зазначив, що 30 січня до військової частини НОМЕР_1 надійшла його особова справа, в якій містилася довідка №172 від 16.01.2023 згідно якої ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях в період з 19.07.2022 по 19.07.2022, з 01.08.2022 по 12.09.2022, з 23.09.2022 по 31.10.2022, з 14.11.2022 по 15.11.2022.

Вважає довідку №172 від 16.01.2023 неправомірною та такою, що не відповідає дійсності, оскільки командиром військової частини НОМЕР_1 раніше видано Довідку №129 від 25.12.2022, яка складена та видана одразу після прибуття з зони бойових дій, в яких позивач приймав безпосередню участь.

Разом з цим, позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 27.06.2022 по 15.12.2022 в розрахунку до 100 000 гривень на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У зв`язку з цим просить військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату такої допомоги.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Оскільки позивачем у встановлений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху строк і спосіб усунуто недоліки позовної заяви, судом визнано подану позовну заяву і додані до неї матеріали достатніми для відкриття провадження у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено, що військовою частиною НОМЕР_1 було безпідставно видано довідку від 25.12.2022 №129, оскільки остання була видана за старою методологією документування факту перебування особи в зоні я АТО (ООС).

Зокрема, відповідач вказував на те, що з набранням 25.10.2022 чинності постановою КМУ від 21.10.2022 №1193 «Про внесення змін до постанови КМУ від 20.08.2014 №413» було запроваджено форму довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України». У звязку з чим, з огляду на започаткування діяльності робочої групи військової частини НОМЕР_1 з оформлення військовослужбовцям статусу учасників бойових дій, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.12.2022 №814 «Про організацію роботи з надання статусу учасника бойових дій» (зі змінами, внесеними наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.12.2022 №849) визначено у пункті 8-1, що довідки про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), видані посадовими особами військової частини НОМЕР_1 до набрання чинності постановою КМУ від 21.10.2022 №1193 вважаються недійсними у зв`язку з невідповідністю таких довідок встановленій формі, а також у зв`язку з видачею таких довідок не за затвердженою формою Додатку 6 до Порядку. Недійсні довідки підлягають зміні на довідки за встановленою формою.

Також, відповідач вказує на те, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.12.2022 №814 «Про організацію роботи з надання статусу учасника бойових дій» (зі змінами, внесеними наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.12.2022 №849) є чинним. На підставі інформації з рапортів про виплату додаткової винагороди позивачу, журналу бойових дій та наказів про виплату додаткової винагороди за спірний період було видано нову довідку за формою Додатку 6, в якій зазначено дійсні періоди часу участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім цього, відповідач зазначив, що у спірний період позивачу була виплачена сума додаткової винагороди у відповідності до умов та порядку, визначених у Постанові КМУ №168, з урахуванням положень Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, на підставі рапортів начальника штабу військової частини НОМЕР_1 (з урахуванням перебування військової частини НОМЕР_1 на виконанні бойового завдання у Запорізькій області).

Позивачем подано відповідь на відзив, згідно якої вказував на те, що він є офіцером управління війської частини НОМЕР_1 , а тому командиром військової частини НОМЕР_1 щомісячно видавалися бойові розпорядження про залучення ОСОБА_1 на виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України як це зазначено у довідках про безпосередню участь в бойових діях №110 від 17.12.2022 та №129 від 25.12.2022, зокрема розпорядження №28дск від 30.06.2022, №253дск від 11.07.2022, №566дск від 28.07.2022, №911дск від 15.08.2022, №1167дск від 29.08.2022, №1502дск від 15.09.2022, №1777дск від 29.09.2022, №2055дск від 14.10.2022, №2298дск від 26.10.2022, №2693дск від 11.11.2022, №2791дск від 15.11.2022, №3144дск від 30.11.2022.

Крім того, вказував на те, що довідки №129 від 25.12.2025 та №110 від 17.12.2022 відповідають усім вимогам постанови КМ України від 21.10.2022 №1193.

При цьому, позивач наголошує на тому, що в період з 27.06.2022 по 15.12.2022 він приймав безпосередню участь у бойових діях, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 №82 від 27.06.2022 про прибуття до м. Вільнянськ згідно бойового розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №1/1505т/сд від 23.06.2022 для виконання бойового завдання та наказом командира військової частини НОМЕР_1 №253 від 15.12.2022 про вибуття до нового місця служби (Київ).

Окрім цього, відповідачем подано заперечення (на відповідь на відзив), згідно яких зазначає, що майже всі бойові розпорядження, на які посилається позивач, мають однаковий текст бойового завдання, різниця між ними тільки у переліку задіяних військовослужбовців. Зазначені бойові розпорядження містять вказаний час готовності до виконання завдань та періоду терміну перебування у підрозділах за необхідністю. Прізвище позивача вказане у бойових розпорядженнях №28дск від 30.06.2022, №253дск від 11.07.2022, №566дск від 28.07.2022, №911дск від 15.08.2022, №1167дск від 29.08.2022, №1502дск від 15.09.2022, №1777дск від 29.09.2022. В бойових розпорядженнях №2298дск від 26.10.2022 та №2791дск від 15.11.2022 відсутнє прізвище позивача, а бойове розпорядження №2693дск від 11.11.2022 стосується іншого бойового завдання та інших військовослужбовців.

Відповідач вважає, що дані обставини вказують на помилковість видання позивачу довідки №129 від 25.12.2022.

Крім цього, відповідач вказує на те, що у спірний період позивачу була виплачена сума додаткової винагороди у відповідності до умов та порядку, визначених у Постанові КМУ №168, з урахуванням положень Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, на підставі рапортів начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , рапорту позивача. Також, виплата здійснювалася на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 . Рапорти та накази про виплату щомісячної додаткової винагороди за оспорюваний період позивачем не ставляться під сумнів, дії посадових осіб щодо складання таких рапортів та наказів не оспорюють ся та не оскаржуються.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2022 №13 підполковника ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, на котлове забезпечення 26.04.2022.

Згідно Витягу з наказу від 27.06.2022 №82 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), позивач ОСОБА_1 прибув до м. Вільнянськ згідно бойового розпорядження командувача Сухопутних військ ЗСУ №1/1505т/сд від від 23.06.2022 для виконання бойого завдання.

З даних Витягу з наказу від 15.12.2022 №253 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) вбачається, позивач ОСОБА_1 вибув до нового місця служби ( АДРЕСА_1 ).

Встановлено, що позивачу було видано довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у звязку з військовою агресією російської федерації проти України №129 від 25.12.2022, на підставі бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 та згідно якої ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях в період з 27.06.2022 по 15.12.2022.

Крім того, встановлено, що командиром військової частини НОМЕР_1 була видана довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у звязку з військовою агресією російської федерації проти України №172 від 16.01.2023, згідно якої ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях в період з 19.07.2022 по 19.07.2022, з 01.08.2022 по 12.09.2022, з 23.09.2022 по 31.10.2022, з 14.11.2022 по 15.11.2022.

Вважає довідку №172 від 16.01.2023 неправомірною та такою, що не відповідає дійсності, оскільки командиром військової частини НОМЕР_1 раніше видано Довідку №129 від 25.12.2022, яка складена та видана одразу після прибуття з зони бойових дій, в яких позивач приймав безпосередню участь.

Разом з цим, вважає, що відповідачем нараховано та виплачено не в повному обсязі додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 27.06.2022 по 15.12.2022 в розрахунку до 100 000 гривень на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а тому звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

З метою урегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022р. № 248/1217, від 25.03.2022р. №248/1298, від 18.04.2022р. №248/1529, доведені до кожної окремої військової частини у формі телеграм (діяли до 01.06.2022р.), а потім окреме доручення від 23.06.2022р. №912/з/29, якими надав тлумачення терміну «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів», установив порядок визначення районів ведення бойових дій; визначив вимоги щодо документального підтвердження безпосередньої участі у бойових діях та заходах, а також обов`язки керівників органів військового управління, штабів угруповань військ, штабів тактичних груп, командирів військових частин щодо організації належного документування участі у бойових діях та заходах та інше.

Отже, Міністр оборони України як очільник відповідного міністерства, реалізував делеговані йому повноваження щодо визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відповідного військового формування - Збройних Сил України, та з метою забезпечення реалізації пункту 1 Постанови № 168, шляхом прийняття в межах своїх повноважень відповідних окремих рішень, визначив на період дії воєнного стану порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також документи для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та заходах.

У п.1 Окремого доручення указано, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем, зокрема:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.

У п.3 Окремого доручення зазначено, що райони ведення бойових дій визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Пунктом 4 Окремого доручення визначено керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирів військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній терміну безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку № 2 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок обов`язково зазначати документи, визначені абз.3 або 4 та абз.5 п.3 цього доручення.

Відповідно до п.5 Окремого доручення, виплата додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

У свою чергу, практика Верховного Суду свідчить, що виплата додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. обумовлена участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, та підтвердженням цих обставин відповідними документами.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2024р. у справі № 560/12539/22, від 28.05.2024р. у справі №560/1200/23, від 06.06.2024р. у справі №200/706/23, від 19.09.2024р. у справі №120/4953/23, від 04.03.2025р. у справі №200/5401/23 підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути саме довідка командира військової частини (установи), до якої для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 21.03.2024р. у справі 560/3141/23 за зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, зміст та форма якої відповідають додаткам №1, №2 окремого доручення, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, визначених пунктом 3 окремого доручення, на підставі якого визначив терміни безпосередньої участі кожного конкретного відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах. Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.

Верховний Суд у постанові від 20.06.2024р. у справі №460/6992/23 дійшов висновку, що підтвердженням безпосередньої участі відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах є довідка від керівника органу військового управління, штабу угруповання чи тактичної групи; відсутність прямого посилання на рапорт не ставить під сумнів дійсність документального підтвердження участі військовослужбовця у бойових діях чи заходах з національної безпеки.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 05.08.2024р. у справі №200/4100/23 наголосив, що суди повинні перевіряти, чи підтверджує видана довідка участь військовослужбовця у бойових діях у визначений період, розглядаючи її разом з іншими доказами.

У свою чергу, у постанові від 05.06.2024р. у справі №200/660/23 Верховний Суд зауважив, що суди попередніх інстанцій, установивши відсутність документів про участь позивача у бойових діях, не з`ясували, які завдання і де він виконував під час перебування у відрядженні у військовій частині. Якщо позивач не виконував завдань, що дають право на додаткову винагороду, важливо установити, які саме завдання він виконував і де проходив службу. Ці обставини є ключовими для правильного вирішення спору і не можуть бути проігноровані (подібно у постанові Верховного Суду від 22.11.2023р. у справі №520/690/23).

Як встановлено позивачу було видано довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у звязку з військовою агресією російської федерації проти України №129 від 25.12.2022, згідно якої ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях в період з 27.06.2022 по 15.12.2022.

Постановою КМУ від 21.10.2022 №1193 «Про внесення змін до постанови КМУ від 20.08.2014 №413», яка набрала чинності 25.10.2022, було запроваджено форму довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.12.2022 №814 «Про організацію роботи з надання статусу учасника бойових дій» (зі змінами, внесеними наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.12.2022 №849) визначено у пункті 8-1, що довідки про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), видані посадовими особами військової частини НОМЕР_1 до набрання чинності постановою КМУ від 21.10.2022 №1193 вважаються недійсними у зв`язку з невідповідністю таких довідок встановленій формі, а також у зв`язку з видачею таких довідок не за затвердженою формою Додатку 6 до Порядку. Недійсні довідки підлягають зміні на довідки за встановленою формою. Зазначений наказ є чинним.

На підставі інформації з рапортів про виплату додаткової винагороди позивачу, журналу бойових дій та наказів про виплату додаткової винагороди за спірний період командиром військової частини НОМЕР_1 було видано довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у звязку з військовою агресією російської федерації проти України №172 від 16.01.2023, згідно якої ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях в період з 19.07.2022 по 19.07.2022, з 01.08.2022 по 12.09.2022, з 23.09.2022 по 31.10.2022, з 14.11.2022 по 15.11.2022.

Крім того, зазначена довідка була видана на підставі бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 , зокрема №28дск від 30.06.2022, №253дск від 11.07.2022, №566дск від 28.07.2022, №911дск від 15.08.2022, №1167дск від 29.08.2022, №1502дск від 15.09.2022, №1777дск від 29.09.2022, №2055дск від 14.10.2022, №2298дск від 26.10.2022, №2693дск від 11.11.2022, №2791дск від 15.11.2022, №3144дск від 30.11.2022.

В той же час зі змісту наданої позивачу довідки №129 від 25.12.2022 у частині кількості днів його безпосередньої участі у бойових діях, що становили всі дні за період 27.06.2022 по 15.12.2022, можна зробити висновок, що виходячи з Методичних рекомендацій та зразків відповідних довідок (додатки до телеграм Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 і від 18.04.2022 №248/1529 та окремого доручення від 23.06.2022 №912/з/29), посадові особи військової частини окремо документують кожне виконане військовослужбовцем бойове завдання і строк його виконання, що ставить під сумнів можливість безперервного виконання позивачем бойових завдань з 27.06.2022 по 15.12.2022, так само як і можливість підтвердження одними й тими самими документами безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах протягом усіх днів відповідного періоду.

За таких обставин, суд вважає, що вказана довідка військової частини НОМЕР_1 від 25.12.2022 №129 не може належним чином підтвердити безпосередню участь позивача у бойових діях за період з 27.06.2022 по 15.12.2022, як це передбачено телеграмою Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217 та Методичними рекомендаціями, тобто не є достовірним та належним доказом, що підтверджують ті обставини, на які посилається позивач.

Разом з цим, в аспекті питання, яке порушив позивач, суд має висловити позицію щодо застосування пункту 1 Постанови № 168 (в частині виплати військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, додаткової винагороди до 100000,00 грн) у зіставленні з положеннями окремих доручень Міністерства оборони України (від 25.03.2022 № 248/1298 та від 23.06.2022 № 912/з/29 в частині, яка роз`яснює (тлумачить), що треба розуміти під безпосередньою участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пункти 1 цих окремих доручень).

Водночас, суд зазначає, що для вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачеві додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн на місяць, яка передбачена Постановою № 168, за спірний період потрібно з`ясувати чи охоплювалися завдання, які виконував він як військовослужбовець, приймаючи безпосередню участь у бойових діях або забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, визначенню безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, яке закріплене у пункті НОМЕР_2 Окремого доручення Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298, а також [в цілому] у пункті 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 (зважаючи на дати їх видання і застосування).

Подібні висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 08.05.2024 у справі № 620/546/23.

Судом встановлено, що позивач у спірний період проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 прибув до м.Вільнянськ для виконання бойового завдання.

Пунктом 1 Окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/20 від 23.06.2022 визначено вичерпний перелік завдань, при виконанні яких військовослужбовці вважаються такими, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, серед яких зокрема визначено:

- під час ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань військовою частиною першого ешелону оборони або наступу до батальйону включно;

- у районах ведення воєнних дій з виявлення повітряних цілей противника;

- із здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

- у районах ведення воєнних дій з ураження противника у складі підрозділу ракетних військ і артилерії;

- на території противника;

- з вогневого ураження повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

- у районах ведення воєнних дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняється, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Тобто, визначені у пункті 1 Окремого доручення завдання, при виконанні яких військовослужбовці вважаються такими, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, позивач не виконував.

Крім того, як можна зрозуміти з поданої позивачем позовної заяви, останній не пов`язує своє право на виплату додаткової винагороди у підвищеному розмірі власне з виконанням ним бойових завдань та заходів, які у значенні Постанови № 168 означають безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів.

Це підтверджується, зокрема, тим, що позивач на обґрунтування своєї позиції не зазначає, до виконання яких завдань чи заходів він був залучений під час перебування у відповідному позиційному районі протягом спірного періоду; не конкретизує, у якому місці та за яких обставин ці завдання ним виконувалися; не наводить щонайменшої деталізації виконуваних ним бойових завдань чи заходів, тобто не наводить жодної обставини під час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , яку можливо кваліфікувати, як безпосередню участь у бойових діях за спірний період.

У цьому контексті суд уважає за доцільне підкреслити, що для належного обґрунтування наявності права на отримання передбаченої Постановою № 168 додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн. на місяць, військовослужбовець повинен не лише послатися на сам факт своєї участі у бойових діях та заходах, але й навести конкретні обставини такої участі, включаючи опис, обставини та умови виконуваних завдань.

Суд наголошує на тому, що лише перебування позивача в районі ведення бойових дій та не виконання безпосередньо ним бойових завдань у складі військової частини, яка веде бойові дії, не є підставою для врахування періоду його перебування у військовій частині в якості підстави для виплати підвищеної винагороди до 100 000 грн. на місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.06.2024 у справі №400/249/23, від 27.06.2024 у справі №380/5880/23, від 06.06.2024 у справі №400/1217/23.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях в період з 19.07.2022 по 19.07.2022, з 01.08.2022 по 12.09.2022, з 23.09.2022 по 31.10.2022, з 14.11.2022 по 15.11.2022.

Крім цього, встановлено, що у спірний період позивачу була виплачена сума додаткової винагороди у відповідності до умов та порядку, визначених у Постанові КМУ №168, з урахуванням положень Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, на підставі рапортів начальника штабу військової частини НОМЕР_1 (з урахуванням перебування військової частини НОМЕР_1 на виконанні бойового завдання у Запорізькій області).

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.