Справа № 580/9084/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року справа № 580/9084/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Янківської В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Авто Партнер до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

11 серпня 2025 року Черкаського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Авто Партнер з позовом до Житомирської митниці , в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.04.2025 №UA101020/2024/000087/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2025/000490.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приймаючи оскаржувані рішення митний орган провів перевірку поданих декларантом документів, в результаті якої встановив, що митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарі, у зв`язку з чим визначив митну вартість за резервним методом. Позивач вважає, що у митного органу були відсутні підстави для відмови у митному оформленні товару на підставі поданих у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України товариством документів та для витребування додаткових документів, перелік яких наведений в частині 3 статті 53 Митного кодексу України, оскільки наданими документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Позивач констатував, що надані ним документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять ознаки підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ухвалою суду від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження і постановлено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що перевіркою поданих документів було встановлено, що відомості, які містяться в наданих декларантом документах є необ`єктивними, не підтвердженими належним чином документально, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58 та ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України. Декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення за ціною договору не відповідає умовам визначеним в статті 58 Митного кодексу України, у зв`язку з чим застосування методу за ціною договору було неможливим, тому визначення митної вартості товару відбулось за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів використовуючи наявну у митниці інформацію. Таким чином відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

27 березня 2023 року між позивачем (як покупцем) та фірмою AGROEXPORT s.r.o (Словаччина) як продавцем укладено Контракт №330 МАТ відповідно до якого Продавець зобов`язується продавати, а Покупець приймати та оплачувати техніку, відповідно до інвойсу по кожній окремій поставці, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

На виконання вимог вищевказаного контракту продавець фірма AGROEXPORT s.r.o (Словаччина) надав позивачу проформу-інвойс від 24.03.2024 №10/2025 та інвойс від 24.03.2024 №10/2025 на придбання позивачем телескопічного навантажувача MANITOU MLT 845Н, який був у використанні, 2018 року випуску, серійний номер MAN0000A00774255, вартістю 34 000 EUR (евро). Умови поставки: FCA- Kety, умови оплати: передоплата, термін поставки 25.08.2025.

На підтвердження оплати для митного оформлення позивачем надано банківську виписку від 11.03.2025 про оплату 59500 евро та лист ТОВ Авто Партнер, в якому повідомлено, що 11.03.2025 на рахунок нерезидента продавця було перераховано 59 500 евро за товар: трактор Claas Lexion 950 . Проте, від вказаного товару позивач відмовився, тому просив зарахувати вказану оплату на інші товари, а саме: телескопічний навантажувач MANITOU MLT 845Н, ціна 34000 евро, інвойс 10/2025 від 24.03.2025 та самохідна машина для видалення волоті кукурудзи BRAUD 914, ціна 9100 евро, проформа інвойс 12/25 від 06.04.2025.

Позивачем надано відповідачу митну декларацію за №25UA 53U9 від 17.04.2025 для митного оформлення придбаного товару. Митну вартість декларантом було заявлено за першим методом (за ціною контракту) в розмірі 34 000 евро.

Разом з митною декларацією подавалися такі документи: інвойс № 10/2025 від 24.03.2025, CMR № A №390243 від 14.04.2025, довідка про транспортні витрати №37 від 16.04.2025, технічні характеристики б/н від 17.04.2025, фото товару, декларація країни відправлення № 25PL9LB7 від 15.04.2025, лист 17/04 від 17.04.2025, платіжна інструкція №250311/002783575 від 11.03.2025, інформація з інтернету від 17.04.2025, проформа FPF/146/2025 від 24/03/2025, контракт №330 МАТ від 27.03.2023, договір №26/02 на транспортно-експедиційне обслуговування від 26.02.2025.

У порядку здійснення митного контролю відповідачем встановлено, що митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарі. На думку відповідача документи, подані для митного оформлення містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, зокрема:

1) відповідно до п. 1.1 Контракту № 330 МАТ від 27.03.2025 продавець зобов`язується продавати, а покупець приймати та оплачувати техніку, згідно з інвойсами за кожною окремою поставкою та є невід`ємною частиною цього контракту. Ціна товару обмовляється сторонами на кожну одиницю товару та фіксується в інвойсі (п 4.1 контракту). Вищевказані умови зовнішньоекономічного контракту свідчать про те, що документ (інвойс), в якому визначені найменування, перелік, кількість, ціна , умови поставки товару повинен бути погоджений обома сторонами. Разом з тим, до митної декларації такий документ не долучено;

2) відповідно до п. 3.2.1 Контракту № 330 МАТ від 27.03.2025 товар поставляється на умовах поставки, зазначені у інвойсі на кожну поставку. В зв`язку з ненаданням до митного оформлення інвойсу, перевірить правильність заявлених умов поставок не має можливості. В банківському платіжному документі від 11.03.2025 зазначено інвойс № 7/2025 від 06.03.2025, який до митного оформлення не надано і не зазначено інвойс 10/2025 від 24.03.2025, доданий до митної декларації;

3) в графі 20 митної декларації зазначено умови поставки EXW Kety. Відповідно до автотранспортної накладної товар відвантажувався з Kety, а в довідці про транспортні витрати № 37 від 16.04.2025 зазначено, що перевезення вантажу здійснюється від м. Кенти. Враховуючи зазначене до митної вартості не включені витрати від Kety до м. Кенти. Таким чином відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості.

З урахуванням вищевказаного, Житомирською митницею прийнято спірне рішення про коригування митної вартості від 17.04.2025 року № UA101020/2025/000087/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA101020/2025/000490.

Позивач не погоджуючись з прийнятими рішеннями відповідача звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Вказана норма закону кореспондується з положеннями ч.3 ст.318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

27 березня 2023 року між позивачем (як покупцем) та фірмою AGROEXPORT s.r.o (Словаччина) як продавцем укладено Контракт №330 МАТ відповідно до якого Продавець зобов`язується продавати, а Покупець приймати та оплачувати техніку, відповідно до інвойсу по кожній окремій поставці, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

На виконання вимог вищевказаного контракту продавець фірма AGROEXPORT s.r.o (Словаччина) надав позивачу проформу-інвойс від 24.03.2024 №10/2025 та інвойс від 24.03.2024 №10/2025 на придбання позивачем телескопічного навантажувача MANITOU MLT 845Н, який був у використанні, 2018 року випуску, серійний номер MAN0000A00774255, вартістю 34 000 EUR (евро). Умови поставки: FCA- Kety, умови оплати: передоплата, термін поставки 25.08.2025.

На підтвердження оплати для митного оформлення позивачем надано банківську виписку від 11.03.2025 про оплату 59500 евро та лист ТОВ Авто Партнер, в якому повідомлено, що 11.03.2025 на рахунок нерезидента продавця було перераховано 59 500 евро за товар: трактор Claas Lexion 950 . Проте, від вказаного товару позивач відмовився, тому просив зарахувати вказану оплату на інші товари, а саме: телескопічний навантажувач MANITOU MLT 845Н, ціна 34000 евро, інвойс 10/2025 від 24.03.2025 та самохідна машина для видалення волоті кукурудзи BRAUD 914, ціна 9100 евро, проформа інвойс 12/25 від 06.04.2025.

Позивачем надано відповідачу митну декларацію за №25UA 53U9 від 17.04.2025 для митного оформлення придбаного товару. Митну вартість декларантом було заявлено за першим методом (за ціною контракту) в розмірі 34 000 евро.

Суд зазначає, що зазначення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів від 17.04.2025 №UA101020/2025/000087/2, що митна вартість була визначена відповідачем за резервним методом, з урахуванням обмежень передбачених ч.3 ст.64 МК України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів є безпідставним та необґрунтованим, з огляду на таке.

У вищевказаному рішенні відсутні посилання на належні та допустимі докази того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару ніби то є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність и визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням технічного стану придбаної техніки, виробника, комплектації та ін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.

У постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, а відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

Проте, відповідно до частин 2 та 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до митної декларації №25UA5U9 від 17.04.2025 надано: інвойс № 10/2025 від 24.03.2025, CMR № A №390243 від 14.04.2025, довідка про транспортні витрати №37 від 16.04.2025, технічні характеристики б/н від 17.04.2025, фото товару, декларація країни відправлення № 25PL9LB7 від 15.04.2025, лист 17/04 від 17.04.2025, платіжна інструкція №250311/002783575 від 11.03.2025, інформація з інтернету від 17.04.2025, проформа FPF/146/2025 від 24/03/2025, контракт №330 МАТ від 27.03.2023, договір №26/02 на транспортно-експедиційне обслуговування від 26.02.2025.

Таким чином, позивачем були надані для митного оформлення товару документи, що містять достовірні та об`єктивні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару саме за ціною договору.

Підстави, які зазначені контролюючим органом в обгрунтування коригування митної вартості не впливають на складові митної вартості чи їх вплив на числове значення митної вартості навантажувача.

Щодо відсутністі інвойсу на виконання якого здійснювалася поставка, суд зазначає, що вказана інформація суперечить даним, зафіксованим в картці відмови, оскільки позивачем було представлено інвойс №10/2025 від 24.03.2025, що зафіксовано в картці відмови (рядок 1).

Окрім того, на самому інвойсі №10/25 від 24.03.2025 на товар: телескопічний навантажувач MANITOU MLT 845Н, серійний номер MANOO0OAOO774255 за ціною 34 000 евро міститься відмітка митниці 17.04.2025 номер на печатці 01291.

На підтвердження оплати для митного оформлення позивачем надано банківську виписку від 11.03,2025 про оплату 59 500 евро та лист ТОВ Авто Партнер, в якому повідомлено, 11.03.2025 на рахунок нерезидента продавця було перераховано 59 500 евро за товар: трактор Claas Lexion 950. Проте, від вказаного товару позивач відмовився, тому просив зарахувати вказану оплату на інші товари, а саме: телескопічний навантажувач MANITOU MLT 845Н, ціна 34000 евро, інвойс 10/2025 від 24.03.2025 та самохідна машина для видалення волоті кукурудзи BRAUD 914, ціна 9100 евро, проформа інвойс 12/25 від 06.04.2025. Таким чином, доказом на підтвердження оплати за телескопічний навантажувач по інвойсу 10/2025 від 24.03.2025 є банківська виписка від 11.03.2025, що відповідає умовам оплати, передбаченим в інвойсі: передоплата.

На підтвердження транспортування оплаченого товару, позивачем до митного оформлення було надано Договір про перевезення №26/02 від 26.02.2025, укладеним між ТОВ Авто Партнер(Замовник) та ТОВ ВЕСТ ТРАНС СЕРВІС 2018 (Перевізник).

Відповідно до довідки, наданої ТОВ ВЕСТ ТРАНС СЕРВІС 2018 №37 від 16.04.2025 вартість міжнародного перевезення по доставці вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні №26/02 від 26.02.2025 автомобілем АС 9771 НМ/АГ978ВХЕ-дл-Кенти (PL) - п/п Ягодин складають 63 000 грн.

Не заслуговують на увагу, доводи, викладені у спірному рішення щодо невключения до митної вартості транспортних витрат від Ketv до м. Кенти оскільки це назва одного й того ж населеного пункту, викладена польською та українською мовами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи, перелік яких наведений в частині 2 та 3 ст. 53 МКУ, в достатній (розумній) мірі підтверджували вартісні та кількісні показники митної вартості товару, вказаних товариством у митній декларації №25UA53U9 від 17.04.2025. Вказані документи, не містили розбіжностей, які б мали вплив на правильність визначення митної вартості за основним методом, не містили ознаки підробки та містили всі необхідні відомості, що підтверджують числові та кількісні значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що дозволяла визначити митну вартість за основним методом.

Отже, у рішенні Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.04.2025 №UA1010020/2025/000087/2 відсутні посилання на належні та допустимі докази того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару ніби то є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Судом під час вирішення спору враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована ТОВ Авто Партнер вартість придбаного телескопічного навантажувача відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, однак відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до державної митниці документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Отже, обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості з поданих позивачем документів відповідач не довів, а суд не встановив.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.04.2025 №UA1010020/2025/000087/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2025/000490.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.04.2025 №UA1010020/2025/000087/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2025/000490.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці (10000, м.Житомир, вул. Перемоги, 25, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Авто Партнер (18001, м. Черкаси, вул. Академіка Корольова, 11, оф. 212, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 8049 (вісім тисяч сорок дев`ять) грн 50 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА