Справа № 320/41001/24
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКА ГРУП ЛТД» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКА ГРУП ЛТД» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.07.2024 №0068919/0706 (форма "В");

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.07.2024 №0068920/0706 (форма "ПС").

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є неправомірними.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ГУ ДПС у м. Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за лютий 2024 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за липень, серпень 2022 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.03.2024 № ).

Перевірка проводилась у період з 13.05.2024 по 17.05.2024.

За результатами перевірки складено акт від 24.05.2024 № 52432/Ж5/26-15-07-06-01- 19/44268810 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» () питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2024 року».

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2024 року від`ємного значення з ПДВ встановлено порушення ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД»:

- п.44.1 ст.44, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) на загальну суму 9 227 346 грн., в т.ч. за лютий 2024 року на суму 9 227 346 гривень;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2, п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України, оскільки посадовим особам контролюючого органу не надано документів під час перевірки.

На підставі Акту перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення від 08 липня 2024 року №0068919/0706 (форма «В4») (яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення з ПДВ за лютий 2024 року на суму 9 227 346, 00 грн) та №0068920/0706 (форма «ПС») (яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1 200, 00 грн).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про правомірність висновків акту перевірки щодо відсутності у позивача докумнетів на підтвердження правомірності формування розміру від`ємного значення з ПДВ за лютий 2024 року, що свідчить про неправомірне завищення позивачем такого показника.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності врегульований статтею 44 ПК.

Так, пунктом 44.1 вказаної статті визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії), (пункт 44.3 статті 44).

Відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (стаття 1). Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9).

Відповідно до положень пункту 1.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в регістрах бухгалтерського обліку провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

З огляду на вказані норми права підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності не підтверджених відповідними первинними документами.

Таким чином, на підтвердження правомірності формування даних податкового обліку Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які і є підставою для формування даних податкового та бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 85.2 статті 85 ПК платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Отже платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Відповідно до вимог пункту 44.6 статті 44 ПК у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з пунктом 86.7 статті 86 ПК у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Таким чином, у разі якщо до закінчення перевірки або протягом десяти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Отже, ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності.

Аналогічне правозастосування викладено у постановах Верховного Суду від 24.10.2024 у справі № 160/4504/23, від 31.07.2024 у справі № 380/5630/23, від 06.07.2019 у справі №160/8441/18, від 28.10.2021 у справі №802/880/18-а, від 06.09.2022 у справі №640/772/21, від 14.12.2022 у справі № 640/637/19, від 07.02.2023 у справі №640/9880/19, від 03.10.2023 у справі №420/534/20.

Приписи статті 44 ПК визначають обов`язок платника податків вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань, а також визначають наслідки недотримання вимог щодо наявності та надання до контролюючого органу під час перевірки первинних документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Хоча вказані норми є матеріально - правовими, однак для застосування стандартів доказування при розгляді адміністративних спорів, які виникають за наслідками проведених перевірок, такі фактично впливають на визначення властивостей доказів, а саме які докази можуть вважатись допустимими.

Відтак передумовою застосування приписів процесуального закону щодо доказування в адміністративних справах по розгляду податкових спорів необхідною умовою, якщо на цьому наполягають сторони, є перевірка на дотримання норм матеріального закону, якою є, зокрема, стаття 44 ПК, від чого залежатиме оцінка доказів на їх допустимість для доведення фактів, що є предметом доказування.

Зважаючи на правові позиції Верховного Суду щодо застосування вимог статті 44 ПК (що має передувати дослідженню податкового правопорушення), у спірних правовідносинах належить встановити на підставі належних, допустимих, достатніх і достовірних доказів факт дотримання податковим органом процедури проведення перевірки (належне направлення поштової кореспонденції на адресу позивача, посилаючись на конкретні докази у справі).

На такому правозастосуванні наголосив Верховний Суд у постанові від 21.01.2025 у справі №140/6001/24.

Так, як вбачається із матеріалів справи, копію наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 10.04.2024 № 2405-п та повідомлення про проведення перевірки від 11.04.2024 № 677/26-15-07-06-01-18 направлено 11.04.2024 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за №739 на податкову адресу підприємства: 04159, м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків, буд. 35, кв. 3/1. Поштове відправлення за № 739 - вручено 16.04.2024.

Також, Головним управлінням ДПС у м. Києві ТОВ «ЮКА ГРУП ЛТД» направлено лист «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» від 13.05.2024 № 8430/1/26-15-07-06-01-09 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправленні за № 930 на податкову адресу підприємства: 04159, м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків, д. 35, кв. 3/1. Відповідно до поштового повідомлення про вручення та до даних офіційного сайту Укрпошта (track.ukrposhta.ua, відправлення номер 930), запит вручено 16.05.2024.

Колегія суддів наголошує на тому, що в силу приписів пункту 85.2 статті 85 ПК обов`язок із надання документів податкового обліку виник у позивача із початком перевірки 13.05.2024, а не із отриманням відповідного запиту контролюючого органу 16.05.2024. При цьому, про проведення перевірки позивач був завчасно проінформований у встановленому порядку ще 16.04.2024.

Проте, станом на дату завершення перевірки - 17.05.2024, посадовими особами підприємства на вищезазначений запит письмових пояснень та документів щодо підтвердження показників, задекларованих в податковій звітності з податку на додану вартість за лютий 2024 року до перевірки не надано, про що складено відповідний акт про ненадання документів до перевірки від 17.05.2024 № 4091/Ж6/26-15-07-06-01-20/44268810.

Факт отримання позивачем запиту контролюючого органу 16.05.2024, його відповідність/невідповідність вимогам чинного законодавства не змінює моменту, з якого у позивача виник обов`язок надати до перевірки документи на підтвердження показників податкового обліку - 13.05.2024 - день початку перевірки, а також не відміняє визначені законодавством юридичні наслідки невиконання такого обов`язку.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи позивача про невідповідність запиту вимогам законодавства, а також про наявність у позивача відповідних документів на підтвердження правомірності формування показників податкової звітності на час судового розгляду, адже норма пункту 44.6 статті 44 ПК вимагає наявність документів на час складення податкової звітності, встановлює правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила - виключення факту наявності документів на час складення податкової звітності. Момент складення контролюючим органом акту про ненадання документів не впливає на таке правозастосування.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідач діяв правомірно, а тому за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Заперечення позивачем висновків суду щодо права, а не обов`язку подання заперечень на акт перевірки, правильності рішення відмову у задоволенні позову не спростовує.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКА ГРУП ЛТД» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В. Чаку

Повний текст постанови складений 29.09.2025.