Справа № 707/2833/25
Суддя: Суходольський О. М.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області, який діє як адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ББА № 263883 від 14.07.2025, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ББА № 263883 від 14.07.2025, мотивуючи позов тим, що він 14.07.2025 близько 04 год. 00 хв. ранку на вантажному автомобілі MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , вирушив з м. Черкас, Черкаської області в с. Воловиця, Вінницької області. Проїхавши м. Немирів у напрямку м. Вінниця та виїхавши за межі населеного пункту м. Немирів, Вінницької області здійснив зупинку близько 09 год. 30 хв. так як відповідно до даних тахографу запису - контролю режимів праці та відпочинку водія, він мав зупинитись на відпочинок. Через декілька хвилин під`їхав поліцейський автомобіль та працівник поліції повідомив позивача про те, що зупинку транспортного засобу було здійснено з порушенням вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». На підставі вказаного, поліцейським офіцером громади відділу поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Матухно О.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ББА № 263883 від 14.07.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП на накладено на позивача стягнення у розмірі 340 грн.

Позивач із винесеною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності не погоджується, вважає, що працівник поліції, виносячи оскаржувану постанову та притягуючи позивача до адміністративної відповідальності, діяв з порушенням вимог ст.ст. 9, 247, 280 КУпАП, оскільки не з`ясував усіх обставин справи, не надав належної оцінки доказам та залишив поза увагою те, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» має чітко визначену зону дії відповідно до Правил дорожнього руху України. Згідно з п. 3 розділу 33 «Заборонні знаки» ПДР України, зона дії знаку 3.34 встановлюється від місця його розташування до найближчого перехрестя, а в межах населених пунктів, де немає перехресть - до кінця населеного пункту. Таким чином, оскільки місце зупинки позивача знаходилося після дорожнього знаку 5.50 «Кінець населеного пункту», дія знаку 3.34 в даному випадку була вже припинена.

Вважаючи постанову серії ББА № 263883 від 14.07.2025 по справі про адміністративне правопорушення протиправною, позивач просив скасувати її, провадження по адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 28.07.2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

21.07.2025 на адресу суду від ГУНП у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач позовні вимоги не визнав та в задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. Вказує, що оскаржувана постанова відповідає вимогам закону у повному обсязі, при цьому положення норми ст. 283 КУпАП не встановлюють обов`язку зазначення доказів в постанові по справі про адміністративне правопорушення, а також їх долучення до примірника, який вручається особі щодо якої розглянуто справу та зобов`язують лише зазначення опису встановлених обставин і нормативного акта, що передбачає відповідальність. Разом з тим, позивач посилаючись на ряд обставин зобов`язаний їх підтвердити належними та допустимими доказами, однак при подачі позову цього не зробив.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, а також відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Предметом розгляду у даній справі є постанова поліцейського офіцера громади по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За приписами ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч. 1 ст. 122 покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 14.07.2025, серія ББА №263883, встановлено, що постанова складена поліцейським офіцером громади відділу поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій областю капітаном поліції Матухно О.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. У постанові вказано, що 14.07.2025 о 09 год. 15 хв. на а/д 11-30, 435 км на виїзді з м. Немирів в напрямку м. Вінниця водій керувавши ТЗ здійснив стоянку/зупинку в межах дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України, чим порушив п.п. 8.4 «в» ПДР України.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ч.1 ст.3 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3.б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом. Безпечна швидкість - це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Згідно п. 2.3(а) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п. 8.1. ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 8.4.в ПДР, дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР, дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не поширюється дія знаку 3.34: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв з інвалідністю, які керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю, на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажирів (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту.

Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаків 3.31 і 3.38 поширюється на всю відповідну зону.

Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені

Твердження позивача, що постанову серії ББА № 263883 від 14.07.2025 про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, було складено із порушенням вимог чинного законодавства України, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Позивачем не доведено, що фотознімок, доданий ним до позовної заяви, здійснений саме в той день та за них обставин, що описані в постанові про адміністративне правопорушення, а тому встановити з нього достовірне розміщення вказаних знаків та транспортного засобу в момент здійснення позивачем правопорушення не вбачається можливим.

З огляду на наведене, а доводи позивача, викладені у позовній заяві, не виключають ознак та складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, не спростовують його вини та не впливають на притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому судом перевірені та проаналізовані всі докази та твердження сторін, яким надано належну правову оцінку. З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, доводи позивача про відсутність факту порушення ним ПДР України, суд вважає неспроможними.

Суд констатує, що крім оскаржуваної постанови, факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується наданими до суду відеозаписами з нагрудних службових відео реєстраторів поліцейських, де зафіксовано як працівник поліції пояснив ОСОБА_1 , що в цьому місці заборонена зупинка / стоянка, а дозволено через 100 м у «кармані» - спеціально відведеному місці. Факт даного порушення позивач під час складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не заперечував, клопотань та заперечень не заявляв, лише пояснив необхідністю зупинки з метою виконання графіку роботи водія та обурювався фактом притягнення його до адміністративної відповідальності

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова серії ББА № 263883 від 14.07.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам КУпАП та КАС України, прийнята уповноваженим органом із дотриманням вимог чинного законодавства, за наявності належних і допустимих, достатніх та беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому підстави для визнання такої постанови протиправною та її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 122, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 286 КАС України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ББА № 263883 від 14.07.2025 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. М. Суходольський