Справа № 640/5967/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 р. № 640/5967/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у м. Києві, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19,

треті особиСолом`янський РВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м.Київ), просп. Повітряних Сил, 76А,м. Київ,03151,

провизнання протиправною та скасування вимоги від 11.05.2019 року № Ф-4941-17,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Відповідача Солом`янський РВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту Третя особа) з вимогою про визнання протиправною та скасування вимоги від 11.05.2019 року № Ф-4941-17.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що податкова вимоги від 11.05.2019 року № Ф-4941-17 прийнята з порушенням норм податкового законодавства, строку обчислення недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску і порушення права Позивача на своєчасне інформування про борг. Позивач зазначає, що Відповідачем порушено процедуру, яка передує прийняттю вимоги про сплату боргу (недоїмки). Також Позивач є застрахованою особою і єдиний внесок за нього у спірний період регулярно нараховував і сплачував роботодавець (ПП «Дживальдіс»), що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску Позивачем окремо.

Разом з позовною заявою Позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду та заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за вимогою ГУ ДФС у м. Києві №Ф-4941-17 від 11.05.2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Окремою ухвалою суду від 05.03.2021 р. заяву Позивача про забезпечення позову задоволено зупинено стягнення у виконавчому провадженні №64358676 Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), відкритому на підставі вимоги про сплату боргу від 11.05.2019р. № Ф-4941-17 Головного управління ДПС у м. Києві, до набрання законної сили рішенням по справі № 640/5967/21.

07.06.2021 р. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами та зазначає, що Позивача має несплачену суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку з чим Відповідачем виставлена вимога від 11.05.2019 року № Ф-4941-17. Відповідач зазначає, що фізичні особи-підприємці та особи, які проводять незалежну професійну діяльність, та одночасно є найманими працівниками (застрахованими особами), не звільняються від сплати єдиного внеску за себе.

13.12.2022 р. Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-IX, статтею 1 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 р. вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022 р.

16.04.2025 р. на адресу Миколаївського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали даної адміністративної справи, які за результатами автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Лісовській Н.В.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 р. прийнято до свого провадження адміністративну справу № 640/5967/21.

Ухвалою від 30.09.2025 р. суд замінив Відповідача в порядку процесуального правонаступництва, а саме: з ГУ ДПС у Київській області () на ГУ ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС ().

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві (ДПІ у Солом`янському районі) як фізична особа-підприємець з 04.01.2002 року.

Згідно з даними інтегрованих карток платника податків у Позивача обліковуються автоматичні нарахування по єдиному внеску згідно обраної системи оподаткування в розмірі мінімального страхового внеску за 2017, 2018 роки та І квартал 2019 року.

У зв`язку з наявністю у Позивача боргу з єдиного внеску, 11.05.2019 року Відповідачем було сформовано та направлено вимогу №Ф-4941-17 із сплати єдиного соціального внеску на суму 21030,90 грн., а саме:

- сума зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017 рік у розмірі 8448,00 грн.;

- сума зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за І квартал 2018 року у розмірі 2457,18 грн.;

- сума зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ІІ квартал 2018 року у розмірі 2457,18 грн.;

- сума зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ІІІ квартал 2018 року у розмірі 2457,18 грн.;

- сума зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ІV квартал 2018 року у розмірі 2457,18 грн.;

- сума зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за І квартал 2019 року у розмірі 2457,18 грн.

Позивач, вважаючи вимогу ГУ ДПС м. Києва від 11.05.2019 року № Ф-4941-17 протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4. п. 16.1. ст.16 Податкового кодексу України (надалі ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У силу п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI, по тексту в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Відповідно до п.2 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Виключно Законом №2464-VI визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (п.2 ст.2 Закону №2464-VI).

Пунктом 3 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI та п.п.3 п.1 розділу ІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі які обрали спрощену систему оподаткування.

Сторонами не заперечується та обставина, що Позивач був платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у 2017, 2018 та 2019 роках.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Інструкції №449, для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, єдиний внесок встановлюється відповідно до Закону в розмірі 22 відсотків на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи-підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 №435, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 за №460/26905, (далі - Порядок №435, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою № Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова". Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою №Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова".

Згідно з вимогами Закону №2464-VI та Інструкції №449 на платника покладено обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Нарахування платнику єдиного внеску здійснюється автоматично на рівні ДПС України поквартально в розмірі мінімального страхового внеску, що відображається в інтегрованій картці платника.

Відповідно до вимог п.п.6, 7 ст.13 Закону №2464-VI та розділу VI Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Приписами статті 25 Закону та пункту 3 Розділу VI Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом. (п.3 Розділу VI Інструкції).

Враховуючи вищевикладене, на підставі Закону №2464-VI та Інструкції №449, контролюючим органом нараховано Позивачу недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску за у розмірі 21030,90 грн. за 2017-2018 рр., І квартал 2019 року, оформлену вимогою від 11.05.2019 року № Ф-4941-17.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, зокрема інтегрованої картки платника податку, у Позивача обліковується недоїмка, а відтак, вимога про сплату боргу (недоїмки) ,що є предметом оскарження, сформована на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника.

Отже, наявність у позивача боргу по сплаті єдиного соціального внеску повністю підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Суд не бере до уваги твердження Позивача про те, що вимога про сплату єдиного соціального внеску приймається лише на підставі документальної перевірки, за результатами якої складається акт та приймається рішення, з огляду на таке.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», органи доходів і зборів зобов`язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону, а відповідно до ст. 25 цього ж закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з вимогами п. 3 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Пунктом 4 розділу VI Інструкції №449 передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Із зазначеного слідує, що обчислення єдиного внеску та формування вимоги про сплату боргу здійснюється не лише на підставі актів перевірки, але й на підставі облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Суд зазначає, що оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) Позивача зі сплати єдиного внеску визначено контролюючим органом на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, що відповідає положенням Податкового кодексу України та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність та обґрунтованість винесеної ним оскаржуваної податкової вимоги від 11.05.2019 року № Ф-4941-17.

Таким чином, підсумовуючи все вище викладене у сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень Позивача та відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат Відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправною та скасування вимоги від 11.05.2019 року № Ф-4941-17 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 30.09.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська