Справа № 9901/237/21
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 вересня 2025 року

м. Київ

справа №9901/237/21

адміністративне провадження № П/9901/237/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Гончарової І.А.,

суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Калініна О.С.,

представника позивача - не з`явився,

представника відповідача - Басая В.О.,

представника Ради національної безпеки і оборони України - не з`явився,

представника Кабінету Міністрів України - Шокуна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження клопотання представника Президента України Зеленського Володимира Олександровича про залишення без розгляду позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Рада національної безпеки і оборони України, Кабінет Міністрів України про визнання протиправним та нечинним Указу Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 в частині,

У С Т А Н О В И В:

14 червня 2021 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Президента України Зеленського Володимира Олександровича (далі - Президент України, відповідач) про визнання протиправним та нечинним Указу Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосуванням персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині пункту 660 додатка № 1, яким застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2021 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: Гончарова І.А. - головуючий суддя, судді: Бившева Л.І., Олендер І.Я., Ханова Р.Ф., Хохуляк В.В.

Ухвалою від 18 червня 2021 року Верховний Суд позовну заяву залишив без руху з огляду на те, що позивач: не вказав свого поштового індексу, адресу електронної пошти; не надав власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; не зазначив належних обґрунтувань, яким чином та на які права і обов`язки Ради національної безпеки і оборони України, яку ОСОБА_1 просив залучити як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, може вплинути рішення суду в цій справі.

У зв`язку з усуненням ОСОБА_1 недоліків позовної заяви ухвалою від 20 липня 2021 року Верховний Суд відкрив провадження в адміністративній справі; призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін; залучив до участі у справі Раду національної безпеки і оборони України як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

09 серпня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову.

Також 09 серпня 2021 року Президентом України заявлено клопотання про залучення до участі у справі Кабінет Міністрів України як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Аналогічне за змістом клопотання подано 13 серпня 2021 року і позивачем.

12 серпня 2021 року від Ради національної безпеки і оборони України надійшли пояснення, відповідно до яких остання є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України та з огляду на відсутність у Ради національної безпеки і оборони України адміністративної процесуальної правосуб`єктності не може бути учасником адміністративного процесу.

У судовому засіданні 06 вересня 2021 року залучено до участі у справі Кабінет Міністрів України як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а також витребувано в Кабінету Міністрів України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України інформацію та матеріали, на підставі яких позивача рекомендовано до включення до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосуванням персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», встановлено строк для надання документів до 04 жовтня 2021 року, оголошено перерву у справі до 18 жовтня 2021 року.

23 вересня 2021 року від Кабінету Міністрів України до Суду надійшли пояснення на адміністративний позов, в яких третя особа просить відмовити в задоволенні позову.

04 жовтня 2021 року Кабінетом Міністрів України долучено до матеріалів справи документи щодо ОСОБА_1 з грифом обмеження доступу «для службового користування».

Учасників справи було повідомлено, у тому числі в повістці, про те, що до участі в судове засіданні допускаються лише ті особи, яким надано допуск до державної таємниці за формою (пункт 663 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939). Зазначені особи повинні мати при собі документ, що посвідчує особу, та завчасно подати до Відділу режимно-секретної роботи Верховного Суду довідку про наявність допуску до державної таємниці за формою 14 та припис на виконання завдання за формою 15 згідно з вказаним Порядком.

В судовому засіданні 18 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю уточнення позовних вимог та ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи відкладено на 29 листопада 2021 року.

В подальшому розгляд справи призначався на 14 лютого 2022 року, 14 березня 2022 року, 11 липня 2022 року, 15 серпня 2022 року, 12 вересня 2022 року, 20 вересня 2022 року, 31 жовтня 2022 року, 28 листопада 2022 року, 16 січня 2023 року, 13 лютого 2023 року, 14 серпня 2023 року, 09 жовтня 2023 року, 04 грудня 2023 року, 05 лютого 2024 року, 18 березня 2024 року, 27 травня 2024 року, 08 липня 2024 року, 09 вересня 2024 року, 21 жовтня 2024 року, 13 січня 2025 року, 07 квітня 2025 року, 02 червня 2025 року, 14 липня 2025 року.

Представник позивача - адвокат Берещенко Руслан Олександрович неодноразово не з`являвся до Суду для розгляду справи, зокрема у судові засідання, призначені на 09 жовтня 2023 року, 18 березня 2024 року, 08 липня 2024 року, 13 січня 2025 року, 07 квітня 2025 року, 14 липня 2025 року та 29 вересня 2025 року, користуючись правом на подання клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд зауважує, що розгляд справи шість разів відкладався саме за клопотаннями представника позивача - адвоката Берещенка Руслана Олександровича.

В судове засідання, призначене на 07 квітня 2025 року, представник позивача - адвокат Берещенко Руслан Олександрович не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Подав клопотання, в якому просив: визнати поважними причини його неявки в судове засідання; відкласти розгляд на іншу дату у зв`язку із перебуванням його у військовому бойовому відрядженні, без можливості участі у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції.

Суд визнав неявку в судове засідання позивача та/або його представника без поважних причин.

У судове засідання, призначене на 14 липня 2025 року, представник позивача - адвокат Берещенко Руслан Олександрович не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Водночас подав клопотання, в якому просив: визнати поважними причини його неявки в судове засідання; провести судове засідання без його участі у зв`язку з перебування Берещенка Руслана Олександровича 14 липня 2025 року на виконанні бойового (спеціального) завдання, а саме бойового добового чергування, без можливості участі в судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції; відкласти розгляд справи у зв`язку з поданням ним заяви на ім`я Голови Верховного Суду з проханням надати спеціальний дозвіл для ознайомлення з матеріалами, що надійшли від Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України.

З огляду на це Суд визнав неявку в судове засідання позивача та/або його представника без поважних причин.

23 вересня 2025 року Верховний Суд звернувся із запитом до Відділу режимно-секретної роботи Верховного Суду, в якому просив повідомити, чи звертався адвокат Берещенко Руслан Олександрович до Верховного Суду з заявою/клопотанням щодо оформлення допуску та доступу до державної таємниці. Якщо звертався, то коли та результати розгляду такого звернення.

Відповідно до службової записки Начальника відділу режимно-секретної роботи Верховного Суду Товстоног І.В. від 24 вересня 2025 року, оформленої на запит Верховного Суду від 23 вересня 2025 року, 14 липня 2025 року адвокат Берещенко Руслан Олександрович звернувся до Верховного Суду із заявою про оформлення йому допуску до державної таємниці та надання доступу до інформації зі ступенем секретності «Таємно» в адміністративній справі № 9901/237/21.

01 серпня 2025 року відділом режимно-секретної роботи Верховного Суду відповідно до вимог Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939 (далі - Порядок 939), підготовлено та направлено на адресу Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України (далі - ДОДТЛ СБУ) документи щодо погодження питання про надання Берещенку Руслану Олександровичу допуску до державної таємниці у Верховному Суді.

21 серпня 2025 року від ДОДТЛ СБУ надійшов лист, в якому повідомлено, що погодження надання допуску до державної таємниці адвокату Берещенку Руслану Олександровичу для роботи із секретними матеріалами, які містяться в матеріалах адміністративної справи № 9901/237/21, не вбачається за можливе, оскільки 05 червня 2025 року року Берещенку Руслану Олександровичу вже надано допуск до державної таємниці за номенклатурною посадою у військовій частині, де він проходить військову службу.

Відділ режимно-секретної роботи засобами телефонного зв`язку повідомив адвокату Берещенку Руслану Олександровичу про зазначені результати розгляду ДОДТЛ СБУ його заяви щодо оформлення йому допуску та доступу до державної таємниці й запропоновано подати заяву про надання йому доступу до інформації зі ступенем секретності «Таємно» в адміністративній справі № 9901/237/21 на підставі допуску до державної таємниці.

Водночас з військової частини, в якій Берещенку Руслану Олександровичу оформлено допуск та доступ до державної таємниці за номенклатурною посадою, Верховним Судом було витребувано облікову картку громадянина про надання допуску та доступу до державної таємниці (форма 6 Порядку 939).

17 вересня 2025 року від військової частини надійшов лист, яким відмовлено у направленні на адресу Верховного Суду облікової картки громадянина про надання допуску та доступу до державної таємниці (форма 6 Порядку 939), у зв`язку з тим, що Берещенко Руслан Олександрович проходить військову службу у їх військовій частині, а адвокат не може поєднувати свою діяльність з військовою або альтернативною (невійськовою) службою, оскільки це є несумісним із професією адвоката (стаття 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Крім того, військова частина повідомила, що відповідно до відомостей, зазначених на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів Україні, право на зайняття адвокатською діяльністю Берещенка Руслана Олександровича зупинено відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 22 липня 2025 року.

За даними відділу режимно-секретної роботи Верховного Суду станом на 24 вересня 2025 року Берещенко Руслан Олександрович із заявою про надання йому доступу до інформації зі ступенем секретності «Таємно» в адміністративній справі № 9901/237/21 на підставі допуску до державної таємниці до Верховного Суду не звертався.

29 вересня 2025 року Верховний Суд звернувся із запитом до Відділу режимно-секретної роботи Верховного Суду, в якому просив повідомити результати розгляду заяви Берещенка Руслана Олександровича про надання йому спеціального дозволу для ознайомлення з матеріалами.

Станом на 29 вересня 2025 року (день розгляду справи) відповідно до службової записки від 29 вересня 2025 року, складеної в.о. начальника відділу режимно-секретної роботи ОСОБА_3 , адвокат Берещенко Руслан Олександрович із заявою про надання йому доступу до інформації зі ступенем секретності «Таємно» в адміністративній справі № 9901/237/21 на підставі допуску до державної таємниці (як йому було запропоновано після опрацювання Департаментом охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України до його заяви від 14 липня 2025 року вх. ВС № 99/ВС-121нт та непогодження Департаментом охорони державної таємниці ліцензування Служби безпеки України надання допуску до державної таємниці, оскільки допуск до державної таємниці адвокат Берещенко Руслан Олександрович вже має) до Верховного Суду не звертався.

У судове засідання 29 вересня 2025 року представник позивача повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Представник позивача - адвокат Берещенко Руслан Олександрович, який зупинив свою адвокатську діяльність з 22 липня 2025 року, подав клопотання про відкладення розгляду справи, аналогічне за змістом клопотанню, поданому 14 липня 2025 року.

Ухвалою від 29 вересня 2025 року Верховний Суд зазначене клопотання представника позивача - Берещенка Руслана Олександровича повернув без розгляду з огляду на те, що відповідно до даних Національної асоціації адвокатів України право на заняття адвокатською діяльністю Берещенка Руслана Олександровича зупинено згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі заяви від 22 липня 2025 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про залишення позову без розгляду на підставі частини п`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважаючи неможливим розгляд справи за відсутності позивача чи його представника.

Представник Кабінету Міністрів України підтримав заявлене представником Президента України клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

З урахуванням встановлених обставин, доказів, що містяться в матеріалах справи, та норм права, які підлягають застосуванню, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Отже, навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмежене, внаслідок чого суди продовжують здійснювати правосуддя.

При цьому, частина друга статті 44 КАС України встановлює, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частин третьої, десятої, одинадцятої статті 126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі. Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини першої статті 127 КАС України часом вручення повістки вважається, зокрема: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 КАС України. Частина п`ята цієї статті передбачає, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондується із пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України, відповідно до якої позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналіз наведених приписів указує, що підставами для залишення позовної заяви без розгляду є саме повторне неприбуття позивача (якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у судове засідання без поважних причин або неповідомлення про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також якщо відповідач не наполягає на розгляді справи по суті.

Загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 9901/221/21.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (частина друга статті 60 КАС України).

За частиною третьою статті 60 КАС України про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суду шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до частини другої статті 131 КАС України учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

Матеріалами справи підтверджується, що представником позивача у цій справі був адвокат Берещенко Руслан Олександрович (право на заняття адвокатською діяльністю якого зупинено згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 22 липня 2025 року на підставі заяви від 22 липня 2025 року), який 29 вересня 2025 року надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Поряд з цим, представник позивача - Берещенко Руслан Олександрович (зупинив адвокатську діяльність з 22 липня 2025 року), який двічі поспіль не з`являвся на судові засідання без поважних причин, наполягав на відкладенні розгляду справи саме з підстав оформлення ним допуску/надання доступу до державної таємниці у Верховному Суді у зв`язку із наявністю в матеріалах справи № 9901/237/21 доказів, які містять відомості, що становлять державну таємницю.

В свою чергу, Верховним Судом було з`ясовано, що станом на 29 вересня 2025 року адвокат Берещенко Руслан Олександрович із заявою про надання йому доступу до інформації зі ступенем секретності «Таємно» в адміністративній справі № 9901/237/21 на підставі допуску до державної таємниці (як йому було запропоновано після опрацювання Департаментом охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України до його заяви від 14 липня 2025 року вх. ВС № 99/ВС-121нт та непогодження Департаментом охорони державної таємниці ліцензування Служби безпеки України надання допуску до державної таємниці, оскільки допуск до державної таємниці адвокат Берещенко Руслан Олександрович вже має) до Верховного Суду не звертався, що підтверджується службовою запискою в.о. начальника відділу режимно-секретної роботи від 29 вересня 2025 року № 6959/22-25.

Оскільки зазначені представником позивача адвокатом Берещенком Русланом Олександровичем в клопотаннях про відкладення розгляду справи обставини щодо оформлення ним допуску до державної таємниці в цій справі не були підтверджені жодними доказами та спростовуються наявними у матеріалах справи службовими записками Відділу режимно-секретної роботи Верховного Суду, його неявка в судові засідання, призначені на 07 квітня 2025 року 2025 та 14 липня 2025 року, визнана судом неповажною, а також зважаючи на те, що Верховний Суд ужив усіх можливих заходів щодо належного повідомлення позивача та його представника про час, місце та дату розгляду справи в судових засіданнях, однак позивач та його представник тричі поспіль не з`явилися в судові засідання без поважних причин, Верховним Судом враховано позицію представника Президента України, відповідно до якої у цій справі наявні підстави для залишення адміністративного позову без розгляду відповідно до частини п`ятої статті 205 КАС України, оскільки неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

Так, у розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Отже, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Адвокат як представник (стаття 60 КАС України) бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає у реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії / рішення / позиція представника у судовому процесі створюють юридичні наслідки [саме] для особи, від імені якої він діє, і остання має теж це розуміти.

Для суду наявність представника позивача в судовому процесі має ті самі процесуальні наслідки, що й участь безпосередньо позивача. Слід пам`ятати, що позивач може брати участь одночасно з представником, зокрема, й отримувати судові рішення та інші процесуальні документи.

Водночас участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката) - що є правом сторони - дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави.

Враховуючи те, що предмет та підстави позову ОСОБА_1 , наведені у позовній заяві, доводи відповідача проти позову, зазначені у відзиві на позов і письмових поясненнях, встановлення обставин, які входять до предмета доказування у цій адміністративній справі, у тому числі й тих, що мають гриф обмеження доступу «таємно», вимагають отримання судом пояснень позивача з приводу заперечень на його позов інших учасників справи, Верховний Суд дійшов висновку, що третя неявка позивача та його представника в судове засідання перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 9901/949/18, від 27 травня 2020 року у справі № 9901/11/19, законодавче формулювання частини п`ятої статті 205 КАС України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Вирішуючи розглядати справу у відкритому судовому засіданні з викликом сторін, Суд керувався, насамперед, необхідністю вислухати всі сторони з метою повного з`ясування всіх фактичних обставин у справі та правильного її вирішення.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач, в першу чергу, має активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку про наявність визначених у частині п`ятій статті 205, пункті 4 частини першої статті 240 КАС України підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 22, 205, 240, 243, 248, 250, 255, 262, 266, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника Президента України Зеленського Володимира Олександровича про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 задовольнити.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Рада національної безпеки і оборони України, Кабінет Міністрів України про визнання протиправним та нечинним Указу Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 в частині.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя І. А. Гончарова

Судді Л. І. Бившева

І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова

В. В. Хохуляк