Справа № 140/2377/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/2377/25 пров. № А/857/23118/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року у справі № 140/2377/25 (головуючий суддя Мачульський В.В., м. Луцьк, письмове провадження) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправним та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» (далі ТОВ «ПТФ «Центр», позивач) звернулося з позовом до Державної екологічної інспекції у Волинській області (далі Держекоінспекція у Волинській області, Інспекція, відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов №3-8/25 та №4-8/25 від 10.02.2025.

В обгрунтування позовних вимог посилається на наступне. Держекоінспекцією у Волинській області з 14.01.2025 по 17.01.2025 відповідно до направлення на проведення перевірки від 14.01.2025 №1-РН було проведено планову перевірку автомобільних бензинів та дизельного палива на АЗС ТОВ «ПТФ «Центр», що знаходиться за адресою вул. Луцька, 1а, с. Зміїнець, Луцький район, Волинської області. ТОВ «ПТФ «Центр» в рамках проведення планової перевірки на усний запит про надання документів щодо походження та якості наявного пального було надано запитувані документи згідно листа №8/1 від 16.01.2025. За результатам перевірки було складено акт перевірки характеристик продукції від 17.01.2025 №2-8/25, яким встановлено ряд порушень, зокрема щодо позначень палив, невідповідність сертифікатів якості та паспортів якості.

На підставі акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 03.02.2025року №4-8/25 винесені постанови про накладення штрафних санкцій від 10.02.2025року №3-8/25 на суму 34 000,00 грн. та від 10.02.2025року №4-8/25 на суму 34 000,00 грн., всього на загальну суму 68 000,00 грн.

ТОВ «ПТФ «Центр» не погоджується з вищевказаними постановами про накладення штрафних санкцій та вважає, що вони суперечить нормам чинного законодавства є протиправними та підлягають скасуванню тому звернувся з позовом до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов, задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення штрафу №3-8/25 та №4-8/25 від 10.02.2025.

Стягнуто з Державної екологічної інспекції у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю. Інспекція вважає, що вимоги позовної заяви свідчать лише про намагання позивача уникнути встановленої законом відповідальності. Доводи позивача не спростовують підстав, з яких була прийнята постанова про накладення штрафу, а в частині обґрунтування протиправності постанови - фактично зводяться до незгоди позивача з фактом її винесення.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу. З підстав, наведених у відзиві, позивач вважає що мотивація та аргументи, наведені у апеляційній скарзі, не дають підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.

Державна екологічна інспекція у Волинській області подала відповідь на апеляційну скаргу, з підстав наведених у ній просить скасувати рішення суду першої інстанції, в задоволені позову відмовити повністю.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Відповідно до наказу №1/23-25 від 14.01.2025 Про проведення планової перевірки характеристик продукції, а саме: автомобільних бензинів, дизельного, суднового та котельного палива та направлення на проведення перевірки від 14.01.2025 №1-РН Держекоінспекцією у Волинській області з 14.01.2025 по 17.01.2025 було проведено планову перевірку автомобільних бензинів та дизельного палива на АЗС ТОВ «ПТФ «Центр», що знаходиться за адресою: вул. Луцька, 1а, с. Зміїнець, Луцький район, Волинської області.

За результатам перевірки було складено Акт перевірки характеристик продукції від 17.01.2025 №2-8/25, яким встановлено, що позначення автомобільного бензину А-95-Євро5-Е0 та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 Premium не відповідає вимогам п.7, п.10 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднового та котельного палива, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927, а саме невідповідність сертифікатів якості та паспортів якості.

В подальшому Інспекцією були винесені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 17.01.2025 №4-8/25, №5-8/25 та №6-8/25 де зобов`язано ТОВ «ПТФ «Центр» усунути невідповідності із встановленими вимогами Технічного регламенту в термін до 24.01.2025 (а.с.14-16).

Позивач 24.01.2025 повідомив Держекоінспекцію у Волинській області про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (а.с.22).

Відповідачем відповідно наказу №5/23-25 від 29.01.2025 про проведення планової перевірки виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (а.с.104-зворот) та направлення на проведення перевірки від 29.01.2025 №5-РН (а.с.10-зворот) проведено планову перевірку стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, за результатами якої було складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 03.02.2025 №4-8/25 (а.с.17-18). Згідно висновків акту перевірки Інспекцією встановлено часткове виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, оскільки не надано декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 на бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 Premium та не надано паспорт якості, що оформлений акредитованою випробувальною лабораторією, з відомостями щодо декларації про відповідність та гарантійний строк зберігання.

На підставі акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 03.02.2025 №4-8/25 винесені постанови про накладення штрафних санкцій від 10.02.2025 №3-8/25 на суму 34 000,00 грн. та від 10.02.2025 №4-8/25 на суму 34 000,00 грн., всього на загальну суму 68 000,00грн.

Не погоджуючись із постановами Держекоінспекції у Волинській області від 10.02.2025 №3-8/25 та від 10.02.2025 №4-8/25 позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з правомірності та законності заявлених вимог. Вважав що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено вимоги адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає.

У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735-VI) державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно ч.1 ст.4 Закону №2735-VI встановлено, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Суб`єкти господарювання зобов`язані при здійсненні господарської діяльності ефективно взаємодіяти між собою під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цим Законом (ч.2 ст. 8 Закону №2735-VI).

Згідно ч.5 ст. 10 Закону №2735-VI повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, законами України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

З метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 15 Закону № 2735-VI посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог.

Частиною 1 статті 22 Закону № 2735-VI визначені заходи державного ринкового нагляду, зокрема, перевірка характеристик продукції.

Відповідно до статті 23 Закону № 2735-VI під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи. Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Відповідно до статті 24 Закону № 2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у розповсюджувачів згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Згідно статті 30 Закону № 2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3)тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Відповідно до статті 29 Закону № 2735-VІ у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Частиною 1 статті 33 Закону № 2735-VI визначено, що обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

Відповідальність суб`єктів господарювання за порушення у сфері державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлено нормами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI (стаття 44) та в сфері введення в обіг в Україні нехарчової продукції і забезпечення її безпечності Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2736-VI (стаття 15).

Вказані норми містять широкий ряд санкцій, що застосовуються уповноваженими органами у випадках встановлення порушень у відповідних сферах. При цьому такі санкції розрізняються як за фактичним характером та змістом порушення, так і за суб`єктним складом особи порушника та ступенем негативного впливу на порушника.

Згідно із частини 4 статті 44 Закону № 2735-VI до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі:

1) невиконання або неповного виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених частиною першою статті 28 цього Закону, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів;

2) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів;

3) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів;

4) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених частинами першою та другою статті 29-1 цього Закону, - у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

5) невиконання припису про негайне усунення порушень вимог щодо представлення за місцем проведення ярмарку, виставки, показу чи демонстрації в інший спосіб продукції, що не відповідає встановленим вимогам, - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за невиконання вимог рішення про негайне припинення представлення продукції за місцем проведення ярмарку, виставки, показу чи демонстрації в інший спосіб продукції - у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини третьої статті 29 Закону №2735-VI орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність. Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Судом встановлено, що оскаржувані постанови про накладення на ТОВ «ПТФ «Центр» штрафу винесено за неповне виконання ним рішень про вжиття обмежувальних від 17.01.2025 №4-8/25, №5-8/25 та №6-8/25.

Відповідач вказує на те, що штраф правомірно застосовано, у зв`язку з відсутністю декларації про відповідність та паспорту якості на марки автомобільного бензину А-95-Євро5-Е0, А-95-Євро5-Е0 Premium., що не відповідає вимогам п. 7, п.8, п.9, п.10, п.19, п.24 Технічного регламенту № 927.

В свою чергу, позивач, вказуючи на протиправність спірних постанов про накладення штрафних санкцій від 10.02.2025 №3-8/25 та №4-8/25.

Зокрема позивач посилається на те, що у паспортах якості міститься посилання на паспорт якості та сертифікати відповідності заводу-виробника, які містить національний знак відповідності, та вказує що вищезгадані пункти Технічного регламенту на нього не поширюється, оскільки він є не виробником палива, а є роздрібним продавцем пальним.

Як встановлено судом, за результатами перевірки характеристик продукції, а саме: автомобільних бензинів та дизельного палива, ТОВ «ПТФ «Центр», встановлено порушення вимог п. 7, п.8, п.9, п.10, п.19, п.24 Технічного регламенту № 927 щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927, у зв`язку з тим, надані під час перевірки сертифікати якості CERTIFICATE OF QUALITI Nr. 176789_6073117 та CERTIFICATE OF QUALITI Nr. 177858_6180660 за якими реалізовується пальне марки А-95-Євро5-Е0 Premium та А-95-Євро5-Е0 не є тотожним. Саме вказані порушення стали підставою для прийняття рішень про вжиття обмежувальних заходів від 17.01.2025 №4-8/25, №5-8/25 та №6-8/25, а подальше не усунення цих порушень та відповідно й невиконання рішень про вжиття обмежувальних заходів, стало підставою для прийняття спірних постанов про накладення штрафу від 10.02.2025 №3-8/25 та №4-8/25.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що продукція відповідає застосовним вимогам, визначеним у технічних регламентах, якими передбачене нанесення цього маркування.

Згідно із пунктом 1 Технічного регламенту № 927, цей Технічний регламент встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров`я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

Так, пунктами 5, 7 Технічного регламенту № 927 передбачено, що дозволяється виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту. Під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах. На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.

Згідно з пунктом 8 Технічного регламенту № 927 кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

При цьому, згідно з пунктом 1 Технічного регламенту № 927 документ про якість (паспорт якості) палива - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів.

Згідно пункту 19 Технічного регламенту № 927 за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 17.01.2025 №4-8/25, №5-8/25 та №6-8/25 відповідачу було подано повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, та надано ряд документів що повністю відповідає п. 19 Технічного регламенту та формі згідно з додатком 6 представником виробника.

Сертифікат долучені позивачем до адміністративного позову.

У пунктах 6, 7 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції зазначено, що під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів відповідачу було подано договір на поставку продукції на 2024 рік та 2025 рік з спеціальними умовами № LT/25/004/T/SN/E договору купівлі продажу; товаро-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів № 1831 від 18.10.2024 та № 2100 від 17.12.2024.

Згідно з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ТОВ «ПТФ «Центр» є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код згідно КВЕД 46.71).

Таким чином, позивач здійснює реалізацію пального через АЗС та не є його виробником.

Відтак, позивач, як особа, яка реалізує автомобільне пальне в роздрібній мережі, не має права самостійно вносити зміни/доповнення/уточнення до паспортів якості, які видаються випробувальними лабораторіями, при цьому, усунути визначені порушення іншим чином також не має можливості, оскільки діють спеціальні норми законодавства, які визначають правовий режим документів про якість палива.

Матеріалами справи підтверджується, що під час перевірки позивач надавав відповідачу сертифікати відповідності сертифікати відповідності № DIN.S.197-24 та № DIN.S.058-23. (на бензин А-95-Євро5-Е0 та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 Premium, завод-виробник Akcine bendrove «ORLEN Lietuva» Литовська Республіка), видані ООВ Товариством з обмеженою відповідальністю «Наукове-виробниче підприємство «ДІН ЛТД».

З досліджених судом сертифікатів відповідності заводу-виробника Akcine bendrove «ORLEN Lietuva» Литовська Республіка вбачається, що на них нанесений національний знак відповідності.

Згідно пунктом 12 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності», товари (продукція), крім продуктів харчування, якість та відповідність яких підтверджена сертифікатами, що видані за межами України, згідно з міжнародними стандартами ISO та іншими міжнародними стандартами, не потребують повторної сертифікації в Україні.

Згідно постанови КМУ №1184 від 30.12.2015 року «Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення», знак відповідності технічним регламентам наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.

Згідно частини 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», у разі, якщо виготовлювачем продукції є нерезидент України, виробником є імпортер продукції.

Таким чином, в ході розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про порушення позивачем вимог Технічного регламенту № 927.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року у справі № 140/2377/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар