Справа № 400/7430/25
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 р. № 400/7430/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаПівденного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, вул. 9-а Слобідська, 40/1, м. Миколаїв, 54003,

провизнання протиправною та скасування постанови від 19.06.2025 №7151/14-29-09-01-08/-ДПС,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Раілко В.В. від 19.06.2025 року № 7151/14-29-09-01-08/-ДПС .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що заступником начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Раілко В.В. не були враховані доводи позивача про відсутність підстав для притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та до неї застосовані штрафні санкції, визначені абз.10 ч. 2 ст. 65 Кодексу Законів про працю України, за порушення, яке вона не вчиняла та яке не має відношення до законодавства про працю. Так в Постанові зазначено про те, що порушення полягало в допущенні фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до виконання трудових обов`язків шести працівників без повідомлення до органів Державної податкової служби, Згідно ст.4 Кодексу Законів про працю законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Жодною нормою Кодексу законів про працю України на роботодавця не покладено обов`язку направляти повідомлення до органів Державної податкової служби про допущення працівника до виконання трудових обов`язків.

За відсутності такої норми всі інші нормативно-правові акти, які встановлюють такий обов`язок та порядок його виконання, не можуть вважатись частиною законодавства про працю, просить позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Раілко В.В. від 19.06.2025 року №7151/14-29-09-01-08/-ДПС.

Суд ухвалою від 17.07.2025 відкрив провадження по справі та призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового засідання.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, на обґрунтування своєї позиції зазначає, щодо доводів позивача що документи були вручені не посадовій особі позивачки, а ОСОБА_2 значиться директором ТОВ «Голубов» та жодного відношення до діяльності позивачки не має. Ці твердження спростовуються інформацією вказаною в листі відповіді ДПС від 09.06.2025 року, стосовно якої усі документи пов`язанні з проведенням фактичної перевірки в барі «Mamilla Vip» за адресою Варварівський узвіз, 5/Б м. Миколаїв були особисто вручені ОСОБА_2 , який в графі призвіще, ім`я по батькові платника податків здійснив відповідний запис як представник ФОП- ОСОБА_1 , тому відповідач вважає, що фактична перевірка працівниками ГУ ДПС у Миколаївській області була проведена з дотриманням вимог чиного законодаства а прийнята відповідачем постанова скасуванню не підлягає.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

За результатами проведеної перевірки Південним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці складено постанову про накладення штрафу від 19.06.2025 за №7151/14-29-09-01-08/-ДПС у розмірі 48000 грн.

Не погодившись із постановою про накладення штрафу, позивачка звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

29.05.2025 за №4470/ПД/1-25 Міжрегіональне управління отримало лист Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі ГУ ДПС у Миколаївській області) від 21.05.2025 № 4971/5/14-29-09-01-04 з копією акту перевірки від 15.05.2025 року №7151/14-29-09-01-08/ (далі акт ДПС від 15.05.2025) складеного за результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), проведеної фахівцями ГУ ДПС у Миколаївській області у період з 08 травня 2025 року по 15 травня 2025 року в барі «Mamilla Vip» за адресою: Варварівський узвіз, 5/Б, м. Миколаїв, Миколаївська область, з копіями матеріалів фактичної перевірки.

Відповідно до абзацу першого підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Нормами Податкового кодексу України не передбачено обов`язкової присутності платника податків при проведенні фактичної перевірки, натомість з аналізу статей 80, 81 Податкового кодексу України вбачається, що фактична перевірка може проводитись в присутності платника податків (його посадових (службових) осіб або його уповноваженого представника, або осіб, які фактично проводять розрахункові операції).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За змістом пункту 80.10 статті 80, пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, яким регламентовано порядок оформлення результатів фактичної перевірки, результати такої перевірки у разі встановлення під час її проведення порушень оформлюються у формі акта, який складається та підписується посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності), є документом, що

підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Відповідно до частини четвертої статті 265 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами третьою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення закріплено виключно Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 (далі - Порядок 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються, зокрема, на підставі акту перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509(далі-Порядок), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі: акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування; акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно пункту 4 Порядку під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Судом встановлено, що 19.06.2025 року відбувся розгляд справи, на якому представником фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 були надані письмові та усні пояснення, в яких зверталось увагу на порушення, допущені Головним управлінням ДПС у Миколаївській області при проведені перевірки, однак вказані доводи були проігноровані відповідачем, та прийнято оскаржувану постанову.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі ПК України) фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять початку проведення такої перевірки.

Згідно п.81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість

перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/ позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Зі змісту Акта перевірки та направлень на перевірку від 08.05.2025 року за №1040/14- 29-09-01-07, №1044/14-29-09-01-07, №1045/14-29-09-01-07 вбачається, що фактична перевірка була проведена на підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 02.05.2025 року за №577-П(далі-Наказ), а документи, зазначені, у п. 80.2 ст. 80 п. 81.1 ст. 81 ПКУ, були вручені/пред`явлені Негарі Володимиру Володимировичу, як представнику Кінаш І.В..

В адвокатському запиті від 03.06.2025 року Головному управлінню ДПС у Миколаївській області було запропоновано надати інформацію щодо правових підстав (наказ, договір, довіреність) встановлення контролюючим органом права у ОСОБА_2 бути представником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Зі змісту відповіді Головного управління ДПС у Миколаївській області від 09.06.2025 року за №14797/6/14-29-09-01-05 вбачається, що право представляти фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 було встановлено посадовими особами відповідача виключно з підстав прибуття ОСОБА_2 до торгівельного об`єкта, що знаходиться в м.Миколаєві, Варварівський узвіз, 5/Б, який підлягав перевірці, що стало достатньою підставою для вручення йому копії наказу та пред`явлення направлень на перевірку.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_2 є директором ТОВ «Голубов», яке здійснює торгівельну діяльність алкогольними та тютюновими виробами в м.Миколаєві, Варварівський узвіз, 5/Б, що підтверджується Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 15.05.2025 року, з Єдиного реєстру ліцензій з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадилась діяльність за формою 20-ОПП.

В свою чергу в порушення п.81.1 ст. 81 ПК України в Наказі взагалі не зазначено суб`єкта, який підлягає перевірці та не зазначено назви торгівельного об`єкта, який перевіряється, а тому є логічним, що ОСОБА_2 прибув по місцю здійснення господарської діяльності ТОВ «Голубов», як керівник товариства, одержав Наказ та розписався в направленнях на перевірку. При цьому в направлення на перевірку ОСОБА_2 не зазначав, що він є представником фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що фактична перевірка у відношенні фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 була розпочата з порушенням п.81.1 ст. 81 ПК України.

Вимоги п.80.2 ст. 80 та п.81.1 ст.81 ПК України встановлюють обмеження для уповноважених осіб контролюючого органу щодо обсягу питань, які підлягають перевірці. Такі обмеження встановлюються рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, в якому зазначаються підстави для проведення перевірки та напрями діяльності платника податків, які підлягають перевірці.

Наказом не передбачено право посадових осіб контролюючого органу на здійснення перевірки питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), а тому висновки Акту перевірки з цього приводу не можуть мати жодного правового значення, так як зроблені з перевищенням наданих повноважень.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 05.07.2023 р. у справі №912/2797/21 принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки, що відповідає правовим висновкам, викладеним в постановах Верховного Суду від 30.06.2019 р. у справі №825/1747/17, від 21.01.2021 р. у справі № 821/845/18, від 21.01.2021 р. у справі №826/3200/14.

В свою чергу заступником начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Раілко В.В. не були враховані доводи позивача про відсутність підстав для притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та до неї застосовані штрафні санкції, визначені абз.10 ч. 2 ст. 65 Кодексу Законів про працю України, за порушення, яке вона не вчиняла та яке не має відношення до законодавства про працю.

Так в Постанові зазначено про те, що порушення полягало в допущенні фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до виконання трудових обов`язків шести працівників без повідомлення до органів Державної податкової служби.

Згідно ст. 4 Кодексу Законів про працю законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Жодною нормою Кодексу законів про працю України на роботодавця не покладено обов`язку направляти повідомлення до органів Державної податкової служби про допущення працівника до виконання трудових обов`язків.

За відсутності такої норми всі інші нормативно-правові акти, які встановлюють такий обов`язок та порядок його виконання, не можуть вважатись частиною законодавства про працю.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для задоволення позову.

Позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн за подання позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. 9-а Слобідська, 40/1, м. Миколаїв, 54003 ) задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постановуПівденного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 19.06.2025 року №7151/14- 29-09-01-08/-ДПС.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. 9-а Слобідська, 40/1, м. Миколаїв, 544) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник