Справа № 369/17477/25
Суддя: Лапченко О. М.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/232/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Лапченко О.М., перевіривши адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, згідно якого просить скасувати постанову 2КІ № від 19.05.2025 р. Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.152-1 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України.

Суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий без дотримання вимог, встановлених ст. 161 КАС України, виходячи з такого.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до адміністративного позову не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Водночас, позивач у позовній заяві зазначила, що є учасником бойових дій та має посвідчення, у зв`язку з чим просила звільнити її від сплати судового збору на підставі ч. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, згідно із положеннями пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Вирішуючи питання про сплату судового збору особою, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевірити чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до вимог ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

18 березня 2020 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №543/775/17, де зробила правовий висновок щодо застосування положень закону в частині сплати судового збору за подання адміністративного позову, яким оскаржується притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У згаданій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати положення статей 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що за подання позовної заяви про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає сплаті судовий збір у розмірі, який застосовується у справах щодо накладення адміністративного стягнення, та згідно ставок, визначених Законом "Про судовий збір" складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому ВП Верховного Суду роз`яснила, що поняття державного мита та судового збору є різними та застосовуються в залежності від того, який орган (посадова особа) розглядає справу, а тому при розгляді судом відповідної справи слід керуватися Законом про судовий збір.

Так, згідно посвідчення Серії НОМЕР_1 від 07.06.2016р. ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (п.19 ст. 6).

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Цей Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності (ст. 1 Закону).

З вищевикладених норм закону у їх сукупності слідує, що позивач як учасник бойових дій має пільги по сплаті судового збору лише у справах, пов`язаних з порушенням його прав, тобто прав учасника бойових дій, а не учасника дорожнього руху.

Права учасника бойових дій не створюють виключень, додаткових пільг чи гарантій такій особі, якщо вона є учасником дорожнього руху у правовідносинах із суб`єктом владних повноважень, який контролює дотримання таких прав.

За таких обставин, правові підстави, передбачені пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» для звільнення позивача від сплати судового збору за подання вказаного позову, відсутні.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 4 цього ж Закону за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, зокрема, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028 гривень.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий у розмірі 605,60 грн., перерахувавши на розрахунковий рахунок за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Вишнева міс./22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку: UA0010790, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 101).

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника. 2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану. Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, транспортних засобів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Крім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, наявність або відсутність виплат соціальної допомоги, наявність або відсутність нерухомого майна та транспортних засобів (підтверджується витягами із відповідних державних реєстрів).

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і у строки, покладається на особу, яка звертається до суду.

Таким чином позивачу необхідно усунути недоліки, вказані в ухвалі суду, а саме - сплатити визначений судовий збір за подання до суду позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору, або надати клопотання та документи, що підтверджують підстави зменшення, розстрочення, відстрочення чи звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та встановлює строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суд роз`яснює позивачу, що у разі не усунення недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява у відповідності до ч. 4 ст. 169 КАС України буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.160, 161, 169, 248 КАС України, суддя

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом 10 днів з моменту отримання ухвали. Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позову у строк, встановлений судом, адміністративний позов буде вважатися неподаним та повернутий.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу, що звернувся із заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Лапченко О.М.