Справа № 580/7626/24
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7626/24 Головуючий у 1-й інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.03.2024 № , № , №

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ФОП ОСОБА_1 звернулася до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі наказу від 15.02.2024 №887-п та направлень від 19.02.2024 №3780/26-15-07-07-01, №3779/26-15-24-02-02 проведено фактичну перевірку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 , за період діяльності з 01.01.2024 по 19.02.2024, за результатами якої складено акт від 19.02.2024 № 13642/26/15/07/ НОМЕР_1 (а.с. 52-28).

Згідно з актом від 19.02.2024 № 13642/26/15/07/ НОМЕР_1 перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 , вимог:

- п.п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР - проведення розрахункових операцій з продажу товарів на загальну суму 500,00 грн. без застосування ПРРО, без створення у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем реалізації, а саме: на письмовий запит контролюючого органу до перевірки не надано документи, що відносяться до предмету перевірки (документи, що підтверджують облік та походження товару), згідно опису товару, що знаходиться на реалізації в магазині на загальну суму 161 152,00 грн (перелік товару додано до акту перевірки);

- ст. 15 Закону України "про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР,

- ст. 44, п. 63.3 ст. 63, п. 85.2 ст. 85 ПК України та ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України - ненадання платником податків контролюючому органу оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю, ФОП ОСОБА_1 не повідомила контролюючі органи за основним місце обліку про всі об`єкти оподаткування і об`єкти пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність, згідно з порядком обліку платників податків (шляхом подачі повідомлення за формою 20-ОПП) за вказаною вище адресою.

На підставі акта перевірки від 19.02.2024 № 13642/26/15/07/ Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.03.2024:

- № про застосування штрафних санкцій у сумі 500 грн. за порушення п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( за непроведення розрахункової операції через РРО) (а.с. 7-8);

- № про застосування штрафних санкцій у сумі 161 152,00 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (за здійснення реалізації товарів, які необліковані у встановленому законом порядку) (а.с. 9-10);

- № про застосування штрафних санкцій у сумі 1 360,00 грн. за порушення абз. 4 п. 63.3 ст. 63, ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, у тому числі 1 020,00 грн. за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю та у сумі 340,00 грн за неподання податковому органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням за 1 об`єкт (а.с. 11-12).

Рішенням Державної податкової служби України від 30.05.2024 №16127/6/99-00-06-03-02-06 скаргу ФОП ОСОБА_1 від 26.03.2024 залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 07.03.2024 №, №, № - без змін (а.с. 13-19).

Позивач, вважаючи протиправним податкові повідомлення-рішення від 07.03.2024 №, №, №, звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, мотивував своє рішення тим, що у наказі від 15.02.2024 №887-п зазначено конкретну правову підставу для проведення перевірки з посиланням на пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України та відповідачем дотримано вимог щодо проведення перевірки, передбачених ст. 81 ПК України. Також, суд першої інстанції зазначив про те, що надані відповідачем докази підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 , як фізичною особою-підприємцем господарської діяльності з продажу тютюнових виробів у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , а позивач вказані обставини не спростувала.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що контролюючим органом не зазначено конкретної правової підстави для проведення перевірки із посиланням на пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка проведене не за місцем фактичного провадження нею діяльності та не враховано того, що у вказаному приміщенні проводить господарську діяльність інший суб`єкт господарювання - ТОВ "Риф Трейд", а в матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 . Звернула увагу суду на те, що в порушення вимог ст. 81 ПК України їй не надсилались контролюючим органом наказ, направлення та акт перевірки. Крім того, з матеріалів справи №754/3593/24 та №754/3594/24 вбачається, що акт було вручено ОСОБА_2 , який не перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований ст. 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 ст. 80 ПК України).

Як свідчать матеріали справи та було встановлено судом першої інстанції наказом Г ДПС у м. Києві призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 на підставі пп. 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Відповідно до пп. 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

За змістом наведених норм, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Верховний Суд у постанові від 26.03.2024 у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, за змістом яких податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки. Тобто, якщо відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), покликання у наказі на сам лише підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.

Колегія суддів звертає увагу, що у наказі ГУ ДПС у м. Києві від 15.02.2024 № 887-п підстави для призначення перевірки сформульовані наступним чином: «пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, п. 69.27 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" ПК України, Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Закону України "Про ціни та ціноутворення"».

Резолютивна частина наказу сформульована наступним чином: "Провести фактичні перевірки платників податків/ об`єктів, зазначених у додатках 1- 30, з питань дотримання порядку здійснення порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцями законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державною фіскальною службою цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки). Обґрунтування: доповідна записка управління фактичних перевірок від 15.02.2024 №346/26-15-07-07-00-12".

Згідно з додатком 14 до наказу ГУ ДПС у м. Києві від 15.02.2024 № 887-п визначено ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) адреса перевірки: АДРЕСА_1 , дата початку 19.02.2024.

Таким чином, доповідна записка від 15.02.2024 №346/26-15-07-07-00-12 в розумінні пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України є інформацією, яка дає підстави для призначення та проведення фактичних перевірок.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 28.04.2025 у справі № 280/1719/24.

Отже, враховуючи встановлені обставини та висновки Верховного Суду, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у наказі від 15.02.2024 №887-п зазначено конкретну правову підставу для проведення перевірки з посиланням на пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Щодо посилання апелянта на ту обставину, що фактична перевірка проведене не за місцем фактичного провадження нею діяльності та не враховано того, що у вказаному приміщенні проводить господарську діяльність інший суб`єкт господарювання - ТОВ "Риф Трейд", в матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 80.5 ст. 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 цього Кодексу, яка визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно направлень на проведення перевірки від 19.02.2024 №3780/26-15-07-07-01, №3779/26-15-24-02-02 перед початком перевірки 19.02.2024 о 15 год. 10 хв. продавцю ОСОБА_2 було вручено завірену копія наказу від 15.02.2024 №887-п "Про проведення фактичної перевірки", пред`явлені направлення на проведення фактичної перевірки та службові посвідчення посадових осіб, які здійснювали фактичну перевірку.

Враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про дотримання контролюючим органом вимог щодо проведення перевірки, передбачених ст. 81 ПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначив про те, що ФОП ОСОБА_1 не здійснює господарську діяльність за вказаною адресою, а ОСОБА_2 є співробітником ТОВ "Риф Трейд", яке здійснює господарську діяльністю у відповідному магазині.

На підтвердження зазначених обставин, позивачем було надано до суду першої інстанції копію наказу ТОВ "Риф Трйд" від 29.11.2023 № 156-К/ТР про прийняття на роботу ОСОБА_2 з 01.12.2023 на посаду касира-операціоніста, копію трудового договору від 01.12.2023 №128 укладеного між ТОВ "Риф Трейд" та ОСОБА_2 , відповідно до якого останнього прийнято на роботу за основним місцем роботи ТРЦ "Проспект" (м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1В) на посаду касира-операціоніста (а.с. 27-30).

Також, позивачем було подано до суду копію ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами ТОВ "Риф Трейд" від 11.07.2023 реєстраційний номер 2303023, відповідно до якої, адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 19.02.2024 наданих під час проведення перевірки, останній з 01.12.2023 по 19.02.2024 працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця, офіційно не оформлений (а.с. 61). Крім того, як вбачається з наданих позивачем документів ТОВ "Риф Трйд" здійснює господарську діяльність за адресою м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1В, водночас фактична перевірка проводилась контролюючим органом за адресою м. Київ, Деснянський р-н., вул. Гната Хоткевича, 1-Б.

Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що надані позивачем докази не підтверджують проведення фактичної перевірки за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ "Риф Трйд".

Також, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не надано суду доказів виплати ТОВ "Рриф Трейд", як роботодавцем, заробітної плати ОСОБА_2 , зокрема довідки форми ОК-5. Разом з тим, відповідних доказів не було надано і до суду апеляційної інстанції.

Стосовно доводів апелянта про те, що постановами Деснянського районного суду міста Києва від 08.05.2024 у справі №754/3593/24 та від 14.05.2024 у справі №754/3594/24 закрито провадження у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП та ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, то зазначені обставини з урахуванням положень ст. 78 КАС України, не впливають на висновки суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт необґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Мельничук В.П.