Справа № 320/16943/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьмишиної О.М., секретар судового засідання Заліська Є.Я., за участі представника відповідача Кривенко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рух справи.

17.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської міської ради про визнання незаконним з моменту прийняття та скасування рішення Київської міської ради від 14.12.2023 № 7572/7613 «Про внесення змін до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 224/2446».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення підлягає скасуванню, оскільки відповідач спірним рішенням визначив обов`язок власників вивісок щодо отримання додаткових документів для отримання дозволів чи погоджень на вивіски.

Позивач наголосив, що жодним законом, не встановлюється обов`язок власника вивіски отримувати будь-який документ для її розташування та розміщення, а відповідач не наділяється повноваженнями приймати порядки, якими встановлюються такі вимоги.

Також позивач звернув увагу, що відповідач при прийнятті спірного рішення не прийняв до уваги висновок Державної регуляторної служби від 21.09.2023 № 3730/20-23, згідно якого проект цього рішення було оцінено як з порушенням положень Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними та нечинними пункти 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.6 розділу ІІІ Порядку розміщення вивісок у м. Києві, в редакції, затвердженій рішенням Київської міської ради від 14.12.2023 № 7572/7613. У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Приймаючі таке рішення суд першої інстанції зазначив, що вирішення питань про затвердження Порядку розміщення вивісок у місті Києві є виключною компетенцією Київської міської ради, проте чинним законодавством заборонено вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, а розділ III Порядку розміщення вивісок у місті Києві, який затверджений спірним рішенням, передбачає необхідність подання суб`єктами господарювання повідомлення про розміщення вивіски, тобто визначає подачу нових документів дозвільного характеру, які не передбачено нормою закону.

Позивач судове рішення в частині відмовлених позовних вимог не оскаржує.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні позиції відповідача у суді першої інстанції, а саме те, що вирішення питання про затвердження Порядку розміщення вивісок є виключною компетенцією міських рад. Відповідач, як представницький орган місцевого самоврядування, мав повне право вирішувати питання місцевого значення щодо комплексних організаційно-правових заходів з покращення території населеного пункту, з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. А отже, оскаржуване рішення Київської міської ради як в цілому, так і в його частинах є обґрунтованим та таким, що було розроблене та прийняте на підставі положень чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституціє та Законами України, з використанням повноваження, з метою, з якою це повноваження надано. Окрім цього, відповідач зазначив, що не регулює відносини органів місцевого самоврядування з фізичними особами як учасниками правовідносин. Позивач не розміщує вивіску(-ки) на території міста Києва, оскільки повідомлення(-нь) про таке(-кі) розміщення від позивача як суб`єкта господарювання (фізичної особи-підприємця) чи особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, до Управління з питань реклами не надходило(-ли).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025р. відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, та ухвалою від 07.07.2025 призначено у відкрите судове засідання на 20.08.2025.

Позивачем відзиву подано не було.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач чи представник позивача у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, отже задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 14.12.2023 Київською міською радою було прийнято рішення № 7572/7613 «Про внесення змін до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20 квітня 2017 року № 224/2446.

17.04.2024 позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вищенаведені обставини підтверджені належними та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. (ст. 10 Закону №280/97-ВР).

Частиною 1 статті 73 Закону №280/97-ВР передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 20 Закону «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Стаття 10 цього ж закону визначає, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

А самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами (ч. 1 ст. 40 Закону № 2807-IV).

Статтею 31 Закону № 2807-IV визначено, що нормування у сфері благоустрою населених пунктів здійснюються з метою формування сприятливого для життєдіяльності людини середовища, в умовах якого забезпечуються захист довкілля, санітарне та епідемічне благополуччя населення, шляхом розроблення комплексу взаємопов`язаних норм і правил, якими визначаються взаємопогоджені вимоги до об`єктів благоустрою.

Відповідно до статті 21 вказаного Закону до елементів (частин) об`єктів благоустрою, відносяться, в тому числі, малі архітектурні форми.

Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил (ч. 2 ст. 21 Закону № 2807-IV).

Статтею 34 Закону № 2807-IV визначено, що Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва, пунктом 13.1 розділу XIII «Розміщення та утримання малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності» яких визначено, що порядок розміщення вивісок та табличок, визначений Порядком розміщення вивісок у місті Києві, затвердженим окремим рішенням Київської міської ради.

Також, відповідно до пункту 2 статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» визначено додаткове право Київської міської ради, пов`язане зі здійсненням містом Києвом столичних функцій - встановлювати порядок утримання та експлуатації об`єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Частиною 2 статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування від 15 січня 1985 року, ратифікованої Україною 15 липня 1997 року визначено, що органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Частиною 6 статті 9 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР передбачено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, комерційне (фірмове) найменування, торговельну марку, що правомірно використовується цією особою, належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, на якому розміщено власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу до такого приміщення, не вважається рекламою.

Відповідно до п. 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Типові правила) вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Відповідно до п. 48 Типових правил, вивіски чи таблички повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об`єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Забороняється вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Пунктом 49 Типових правил визначено, що демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється у разі: припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця; невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам; порушення благоустрою території.

Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, якими вони були встановлені.

Вивіски, які не відповідають зазначеним вимогам не допускається розміщувати, а розміщені - підлягають демонтажу.

Стаття 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11.09.2003 № 1160-IV (далі - Закон № 1160-IV) державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності (далі - державна регуляторна політика) - напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб`єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Одним із принципів державної регуляторної політики згідно вимог ст. 4 Закону № 1160-IV є доцільність, тобто обґрунтована необхідність державного регулювання господарських відносин з метою вирішення існуючої проблеми.

Висновки суду.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою врегулювання правовідносин у сфері розміщення вивісок у місті Києві, встановлення чіткої процедури розміщення вивісок, збереження автентичності історичного середовища та привабливості міста відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про основи містобудування», «;Про рекламу», «Про благоустрій населених пунктів», рішення Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 «Про Правила благоустрою м. Києва» Київською міською радою було прийнято рішення №224/2446 «Про затвердження порядку розміщення вивісок у місті Києві».

Вказаний Порядок регулює відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням вивісок у м. Києві, розміщення яких передбачено законодавством України, визначає процедуру розміщення вивісок та регулює правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, що виникають у процесі розташування вивісок на території м. Києва, регламентує загальні вимоги до вивісок, а також порядок контролю за дотриманням вимог цього Порядку.

Порядок розроблений з метою забезпечення благоустрою, захисту культурних та майнових інтересів територіальної громади м. Києва, юридичних і фізичних осіб, у власності чи користуванні яких є будинки, будівлі, споруди, на яких розміщуються вивіски, поліпшення зовнішнього вигляду міського середовища та врегулювання порядку розміщення вивісок.

Порядок є обов`язковим для виконання всіма підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та відомчого підпорядкування, а також фізичними особами, що здійснюють розміщення вивісок на території м. Києва.

Розділом ІІ Порядку встановлені вимоги до вивісок, а розділом ІІІ передбачений порядок розміщення вивісок.

Згідно з цим Порядком, фізичні та юридичні особи зобов`язані розміщувати вивіски із дотриманням вимог цього Порядку та інших нормативно-правових актів.

Пунктом 3.2. Порядку визначено, що особа, яка має намір встановити вивіску, повинна подати до центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрації за місцем розміщення об`єкта повідомлення про місце та дату розміщення вивіски у трьох примірниках. На кожному з примірників уповноважений представник центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрації ставить відмітку з датою отримання повідомлення. Перший примірник з відміткою повертається особі, яка звернулася, другий передається робочому органу для реєстрації, третій примірник передається комунальному підприємству «Київреклама» (далі - КП «Київреклама») для контролю.

Також згідно Порядку разом із заявою про розміщення вивіски передбачено подання вичерпного переліку документів.

Відповідно до п. 3.7.2. Порядку, робочий орган приймає рішення про відповідність/невідповідність вивіски вимогам Порядку протягом 10 (десяти) робочих днів з дня одержання заяви та документів.

Рішенням Київської міської ради від 14.12.2023 № 7572/7613 «Про внесення змін до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 224/2446, зокрема, затверджено зміни до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, виклавши його в новій редакції. При цьому, як вбачається з п. 1 Рішення, зміни затверджено шляхом викладення в новій редакції.

Вказаним рішенням передбачені вимоги до розміщення вивіски, порядок розміщення вивісок, контроль за дотриманням Порядку та відповідальність за його порушення та підстави Демонтаж вивісок, розміщених з порушенням вимог.

Розділом ІІІ Порядку розміщення вивісок передбачено, що особи зобов`язані розміщувати вивіски із дотриманням вимог цього Порядку та інших нормативно-правових актів.

Особа, яка встановила або яка має намір встановити вивіску, або її уповноважений представник подає у письмовій формі через центр надання адміністративних послуг або в електронній формі через вебсторінку робочого органу повідомлення про розміщення вивіски (далі - повідомлення) з доданими до нього документами.

У разі відтворення на вивісці комерційного (фірмового) найменування таке комерційне (фірмове) найменування зазначається в повідомленні.

Повідомлення з доданими до нього документами не подається у разі, якщо особа встановила або має намір встановити конструкцію у вигляді таблички, на якій міститься інформація про повне зареєстроване найменування, години роботи та номер телефону такої особи або інформація, що ідентифікує робоче місце нотаріуса відповідно до Закону України "Про нотаріат" з дотриманням вимог пунктів 2.1.6 та 2.2.8.

Крім того, п.п. 3.3. Порядку передбачено, що до повідомлення додаються:

- копія документа, що посвідчує право власності (користування) на приміщення (будівлю, споруду), де розміщено вивіску, завірена заявником належним чином;

- копія документа, що засвідчує право використовувати торговельну марку в разі її відтворення на вивісці;

- копія документа, що посвідчує право зайняття відповідною діяльністю (у разі відтворення на вивісці виду діяльності особи);

- копія технічного паспорта на приміщення (будинок, будівлю, споруду), або витяг з нього, який дає можливість визначити зовнішні межі на фасаді будівлі, які відповідають межам приміщення, що належить особі на праві власності / користування (не додається, у разі, якщо особі належить весь будинок, будівля, споруда);

- копія паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності (у разі розміщення вивіски на тимчасовій споруді для провадження підприємницької діяльності);

- чіткий кольоровий знімок розміром не менше 10 х 15 см, що дає можливість визначити місце розміщення вивіски;

- комп`ютерний макет місця розміщення з вивіскою;

- ескіз вивіски, який містить інформацію, що на ній відображена, та визначає основні характеристики вивіски: вид (тип) вивіски, її габаритні розміри, відстані від місць кріплення на фасаді до зовнішньої поверхні вивіски, підсвічування (за наявності), матеріали, з яких виготовлено вивіску.

Таким чином, аналізуючи зміст наведеного Порядку та вище перелічені норми закону, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що до компетенції відповідача відноситься вирішення питання про затвердження Порядку розміщення вивісок у місті Києві, проте положення Порядку розміщення вивісок у місті Києві, який затверджений спірним рішенням, передбачає необхідність подання суб`єктами господарювання повідомлення про розміщення вивіски, тобто визначає подачу нових документів дозвільного характеру, які не передбачено нормою закону.

Крім того, заслуговує на уваги довід позивача, що згідно листа від 21.09.2023 № 3730/20-23 Державна регуляторна служба України за наслідками опрацювання проєкту рішення Київської міської ради "Про внесення змін до Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 224/2446" визнала, що встановлення необхідності подання суб`єктом господарювання повідомлення про розміщення вивіски, як передбачено у розділі ІІІ проекту Порядку розміщення вивісок у м. Києві, породжує нові документи дозвільного характеру або адміністративні послуги. А тому зроблено висновок, що проєкт рішення не узгоджується з вимогами ст. 4 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", оскільки порушує принцип доцільності державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, тобто обгрунтованої необхідності державного регулювання господарських відносин з метою вирішення існуючої проблеми.

Таким чином, всі доводи апелянта є такими, що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідач не вправі встановлювати додаткові обов`язки для суб`єктів господарювання, ніж ті, що визначені нормою закону, до повноважень відповідача відноситься лише визначити порядок вирішення питання про вивіски чи рекламу у місті.

Згідно ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає, що надаючи їм оцінку судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, всі наведені доводи апелянта є такими, що не заслуговують уваги, оскільки не грунтуються на нормі закону.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст виготовлено 29.09.2025.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

О.М. Кузьмишина