Справа № 420/14942/25
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/14942/25

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Лук`янчук О.В., суддів Бітова А. І., Ступакової І. Г., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 по справі за позовом ОСОБА_1 до 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

На зазначене рішення суду 10 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області подав апеляційну скаргу, яку ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2025 року було залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду та відсутністю доказів сплати судового збору в повному розмірі.

На виконання вимог ухвали суду апелянтом надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, якому, зокрема, просить визнати позовну вимогу у справі єдиною та комплексною, а сплачений судовий збір належним та достатнім.

З цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії 10 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо обчислення та виплати з 29.01.2020 по 19.05.2023 грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної відпустки, одноразової грошової допомоги при звільнені, премії ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 у відповідні роки на відповідний тарифний коефіцієнт.

Зобов`язано 10 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області здійснити перерахунок з 29.01.2020 по 19.05.2023 сум грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної відпустки, одноразової грошової допомоги при звільнені, премії ОСОБА_1 , з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020, Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30.08.2017, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року №3674-VІ, який набрав чинності з 01.11.2011 року.

З 15.12.2017 набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволення чотирьох позовних вимог немайнового характеру.

Так, вимога про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії за період 29.01.2020 р. по 31.12.2020 р. є першою позовною вимогою; вимога про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії за період з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. є другою позовною вимогою; вимога про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії за період 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. є третьою позовною вимогою; вимога про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії за період з 01.01.2023 р. по 19.05.2023 р. є четвертою позовною вимогою.

Згідно п.1 ч.3 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Законом України Про Державний бюджет України на 2025 рік встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року - 3028 грн. 00 коп.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням вимог вищезазначених норм Закону, розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, в даному випадку 5813,76 грн ((3028 х 0,4) х 4 х 150% х 0,8).

Апелянтом ж надано платіжну інструкцію про сплату судового збору у розмірі 1453,44 грн.

Отже, для розгляду апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4360,32 грн.

Аналогічної позиції розрахунку судового збору притримується Верховний Суд в ухвалах від 17 березня 2025 року у справі 280/8505/24, від 24 березня 2025 року у справі 440/9841/24.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку, що в межах даного апеляційного провадження (апеляційної скарги відповідача), апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, прийняте щодо чотирьох вимог немайнового характеру, тому розмір судового збору становить 5813,76 грн.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, в обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що первинна апеляційна скарга була подана апелянтом у межах процесуального строку, передбаченого КАС України, що свідчить про відсутність зволікань або недбалості та підтверджує добросовісність у реалізації права на апеляційне оскарження.

Також вказує, що у апелянта були відсутні штатні одиниці або особи із відповідними повноваженнями, однак були вжиті всі заходи щодо подання апеляційної скарги в межах терміну, та сплати судового збору. Також формування та затвердження штатного розпису, як і призначення на посади, є прерогативою вищих органів управління та залежить від загального державного фінансування. Апелянт зазначає, що не має права самостійно створювати штатні одиниці чи виділяти кошти на представника без відповідного бюджетного рішення. Це свідчить про системну, а не суб`єктивну проблему, яка об`єктивно унеможливила своєчасну сплату судового збору. Таким чином, відсутність кошторису прямо, законно та об`єктивно унеможливила своєчасну сплату судового збору, що є обов`язковою умовою прийняття апеляційної скарги. Ця обставина лежить поза межами компетенції та волі посадових осіб.

Надаючи оцінку доводам апелянта зазначеним у заяві, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно вимог ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апелянт вперше подав апеляційну скаргу в межах строку, встановленого ч.ч.1,2 ст.295 КАС України.

У зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2025 року, яка була доставлена до електронного кабінету 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області 19.08.25 о 22:47 год, апеляційну скаргу повернуто апелянту.

11.09.2025 року 10 Державний пожежно-рятувального загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області вдруге подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Досліджуючи поважність причин пропуску строку на які посилається апелянт, колегія суддів зазначає наступне.

Так, при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження, необхідно надавати оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення визначеного у ст.295 КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги або відмови у відкритті апеляційного провадження (вперше) до дати повторного звернення з апеляційною скаргою тощо.

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Також, варто зазначити про те, що звернення до суду з апеляційної скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення, то реалізація цього права має відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України.

Крім того, неналежна організація процесу щодо оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Щодо посилань апелянта на відсутність фінансування, то колегія суддів звертає увагу, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Разом з тим, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Суд звертає увагу на те, що, держава має дотримуватися принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Водночас, право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Варто зауважити про те, що відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Отже, беручи до уваги пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відсутність належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Згідно з п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись п.4 ч. 1 ст.299 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції відповідно до чинного законодавства.

Суддя-доповідач О.В. Лук`янчук
Судді А.І. Бітов І.Г. Ступакова