Справа № 380/17841/24
Суддя: Андрусів Уляна Богданівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 рокусправа № 380/17841/24 м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Андрусів У. Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 26.07.2023 по 31.07.2023, з 06.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 30.09.2023 з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 26.07.2023 по 31.07.2023, з 06.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 30.09.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . Стверджує, що у період з 26.07.2023 до 13.10.2023 був відряджений у військову частину НОМЕР_2 з метою медичного забезпечення цієї військової частини, яка виконувала завдання по стримуванню та відсічі збройної агресії російської федерації. На переконання позивача, у зв`язку з безпосередньою участю в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, має право на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди за періоди з 26.07.2023 до 31.07.2023, з 06.08.2023 до 31.08.2023, з 01.09.2023 до 30.09.2023. З метою реалізації цього права позивач звернувся із заявою до відповідача, який повідомив про відсутність підстав для доплати сум додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, натомість зазначив, що ОСОБА_1 має право на отримання винагороди лише у розмірі 30000 грн. Вважаючи таку поведінку відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 26.08.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків.

На виконання вимог цієї ухвали позивач подав клопотання про усунення недоліків, до якого долучив нову редакцію позовної заяви та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою судді від 09.09.2024 заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задоволено. Причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом визнано поважними та поновлено такий строк. Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. Про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення тексту ухвали в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».

Ухвалою суду від 07.02.2025 від відповідача витребувано докази.

17.02.2025 відповідач надав додаткові пояснення, у яких зазначив, що відповідно до рішення начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2023 (гриф таємно) військові частини НОМЕР_2 та НОМЕР_3 не входять у перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців. Наголосив, що згідно з доданими позивачем довідками про його безпосередню участь у бойових діях, вони видані за підписом командира військової частини НОМЕР_2 , яка немає права видавати ці довідки. Констатував, що підставою для включення до наказу про виплату додаткової винагороди відповідно до Методичних рекомендацій, затверджених заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України 02.03.2023 №346/345, є довідка, видана відповідно до додатку 1 до Доручення про період включення військовослужбовця в угруповання Сил і засобів територіальної оборони Збройних Сил України. Зважаючи на відсутність цієї довідки, на переконання відповідача, він не може провести виплату винагороди. Крім того, на виконання вимог ухвали про витребування доказів відповідач надав лист військової частини НОМЕР_2 від 15.02.2025 №1505/433 з додатками.

Частиною 5 ст. 262 КАС України унормовано, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з витягом із наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2023 №68 молодшого сержанта ОСОБА_1 , старшого бойового медика 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 28.02.2023 №29-РС на посаду санітарного інструктора медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_4 , з 05.03.2023 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.07.2023 №221 молодший сержант ОСОБА_1 , фельдшер лікувального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 вибув у відрядження в АДРЕСА_1 , військову частину НОМЕР_2 з 25.07.2023 та до окремого розпорядження з метою медичного забезпечення військової частини НОМЕР_2 . Підстава: бойове розпорядження угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №1454/374дск від 21.07.2023, бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 №74дск від 24.07.2023, посвідчення про відрядження №1504/654 від 24.07.2023.

Згідно з витягом із наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.10.2023 №312 молодший сержант ОСОБА_1 , фельдшер лікувального відділення медичної роти управління військової частини НОМЕР_1 прибув з відрядження з АДРЕСА_2 , військової частини НОМЕР_2 і приступив до виконання службових обов`язків.

За змістом витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.10.2023 №314 молодшого сержанта ОСОБА_1 , фельдшера лікувального відділення медичної роти управління військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.09.2023 №159-РС на посаду бойового медика стрілецького взводу стрілецького роти військової частини НОМЕР_2 , з 16.10.2023 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Довідкою від 20.08.2023 №2594, виданою військовою частиною НОМЕР_5 , підтверджується, що ОСОБА_1 за період з 26.07.2023 до 31.07.2023 брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання. Підстава: розпорядження ТТр «Бахмут» №3362 т/ТГр від 21.07.2023, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 №1962/44/24дск від 21.07.2023, №1962/44/29дск від 22.07.2023, №1962/44/32дск від 23.07.2023; бойові накази командира військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2023 №923/кп/дск, №924/кп/дск; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2023 №931; журнал бойових дій військової частини НОМЕР_5 інвентарний №43/рт/т від 27.07.2023.

Порушень, передбачених пунктом 14 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, протягом зазначеного вище періоду допущено не було.

У довідці вказано, що вона є підставою для включення до проєкту наказу про виплату додаткової винагороди під час дії воєнного стану.

Згідно з довідкою від 12.09.2023 №8581, виданою військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , відрядженого до військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 06.08.2023 до 31.08.2023 брав безпосередню участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме: під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) дій військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) НОМЕР_6 першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; в районі Бахмутської міської територіальної громади.

Підстава: бойове розпорядження ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 07.08.2023 №1314/4/9/5493т/окп; бойове розпорядження ТГр « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 21.07.2023 №3362т/ТГр, від 05.08.2023 №3584т/ТГр, від 06.08.2023 №3601т/ТГр; бойове розпорядження командира НОМЕР_7 омпбр від 06.08.2023 №2388дск, від 07.08.2023 №2405дск, від 07.08.2023 №2410дск, від 14.08.2023 №2485 дск; бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2023 №923/кп/дск, від 02.08.2023 №955/кп/дск, від 08.08.2023 №994/кп/дск, від 15.08.2023 №1046/кп/дск; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 24.07.2023 №927/кп/дск від 02.08.2023 №959/кп/дск, від 08.08.2023 №995/кп/дск, від 15.08.2023 №1047/кп/дск; рапорт командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 від 19.09.2023 №24426.

Зазначеним військовослужбовцем порушень, передбачених пунктом 14 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, протягом зазначеного вище періоду допущено не було.

Ця довідка є підставою для включення до проєкту наказу про виплату додаткової винагороди під час дії воєнного стану. Цю форму довідки використовувати також для підтвердження виконання завдань командувачами (командирами) органів військового управління, командирами військових частин (установ, організацій).

Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_6 від 31.10.2023 №10118, виданої військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , позивач за період з 01.09.2023 до 30.09.2023 брав безпосередню участь в бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), визначених наказом Головнокомандувача Збройних Сил України №52 від 01.03.2023, зокрема на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Підстава: бойове розпорядження ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 07.08.2023 №1314/4/9/5493т/окп; бойове розпорядження ТГр « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 21.07.2023 №3362т/ТГр, від 05.08.2023 №3584т/ТГр, від 06.08.2023 №3601т/ТГр; бойове розпорядження командира НОМЕР_7 омпбр від 06.08.2023 №2388дск, від 07.08.2023 №2405дск, від 07.08.2023 №2410дск, від 14.08.2023 №2485 дск, від 29.08.2023 №2586дск, від 04.09.2023 №2778дск, від 05.09.2023 №2795дск; бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2023 №923/кп/дск, від 02.08.2023 №955/кп/дск, від 08.08.2023 №994/кп/дск, від 15.08.2023 №1046/кп/дск, від 31.08.2023 №1132/кп/дск, від 05.09.2023 №1164/кп/дск, від 20.09.2023 №1242; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 24.07.2023 №927/кп/дск від 02.08.2023 №959/кп/дск, від 08.08.2023 №995/кп/дск, від 15.08.2023 №1047/кп/дск, від 31.08.2023 №1136/кп/дск, від 05.09.2023 №1165/кп/дск; журнал ведення бойових дій від Рз 64т 08.09.2023; рапорт командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 від 19.10.2023 №28919.

Зазначеним військовослужбовцем порушень, передбачених пунктом 14 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, протягом зазначеного вище періоду допущено не було.

Ця довідка є підставою для включення до проекту наказу про виплату додаткової винагороди під час дії воєнного стану. Цю форму довідки використовувати також для підтвердження виконання завдань командувачами (командирами) органів військового управління, командирами військових частин (установ, організацій).

Відповідно до запису п. 20 «Відомості про державні нагороди, участь у бойових діях (де, коли, у складі якої в/ч, посада)...» військового квитка Серії НОМЕР_8 , позивач приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в період з 25.07.2023 до 07.12.2023. Запис засвідчений підписом та печаткою т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 .

12.02.2024 представник позивача звернувся з адвокатським запитом до відповідача щодо надання інформації та документів, що підтверджують період проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , здійснення ним бойових (спеціальних) завдань у період здійснення ним заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за період з 26.07.2023 до 13.10.2023, інформацію та документи щодо нарахованих та виплачених сум додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, за період проходження військової служби, документи та інформацію щодо підстав невключення до наказів про виплату додаткової винагороди згідно з постановою №168 за окремі періоди військової служби у разі наявності таких підстав.

Листом від 04.03.2024 №1504/1640 відповідач, покликаючись на приписи порядку №260, зазначив, що перелік органів військового управління (штабів угрупування військ (сил)), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил Оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах, відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України. Повідомив, що на підставі направлених документів, які підтверджують участь ОСОБА_1 в бойових діях, видані органами військового управління, він має право на додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн, яка і була виплачена. Крім того, надав витяги з наказів про зарахування в списки особового складу військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відрядження у ВЧ НОМЕР_2 , прибуття у ВЧ НОМЕР_1 та картку особового рахунку військовослужбовця.

23.05.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови №168, у якій просив здійснити перерахунок та доплату сум грошової винагороди у розмірі до 100000,00 грн, передбачену постановою №168, з урахуванням фактично виплачених сум за періоди з 26.07.2023 до 31.07.2023, з 06.08.2023 до 31.08.2023, з 01.09.2023 до 30.09.2023. Однак, відповіді не отримав.

18.07.2024 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом щодо надання інформації про розгляд поданої заяви та відповіді на неї.

У відповідь на адвокатський запит від 18.07.2024 листом від 29.07.2024 №1504/5599 відповідач повідомив, що позивачем направлені документи, які підтверджують його участь в бойових діях, видані органами військового управління, згідно з якими молодший сержант ОСОБА_1 має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн, яка йому виплачена.

Як вбачається з картки особового рахунку позивача за 2022-2023 роки ОСОБА_1 за спірний період (липень-вересень 2023 року) виплачено додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань.

Листом від 15.02.2025 №1505/433 військової частини НОМЕР_2 , наданого на вимогу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2025 №1504/14/1531 про виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду в справі №380/17841/24 від 07.02.2025 щодо надання ОСОБА_1 документів, які підтверджують його безпосередню участь в бойових діях у період з 24.07.2023 по 13.10.2023, надано довідку (форми 6) від 13.02.2025 №1505/103. Водночас повідомлено, що зазначені у цій довідці (Ф 6) документи, зокрема «журнал бойових дій в/ч НОМЕР_9 №10 від 01.01.2023» не можуть бути надані, так як містять військову таємницю і призначені лише для внутрішнього використання.

Крім того вказано, що для виплати 100000,00 грн пропорційно дням виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у період здійснення ним заходів, необхідних для забезпечення оборони України, надано довідку військової частини НОМЕР_6 відповідно до Додатку 1 до доручення №5718/з від 06.03.2023.

Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 13.02.2025 №1505/103, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , підтверджено, що молодший сержант ОСОБА_1 за періоди з 26.07.2023 до 12.10.2023, з 17.10.2023 до 07.12.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н. п. Калинівка (Донецька обл.). Підстава: журнал бойових дій в/ч НОМЕР_2 №10 від 01.01.2023.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо недонарахування та невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України протиправною, позивач пред`явив цей позов.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із відмовою у здійсненні донарахування та доплати додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Надаючи правову оцінку цим правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу виснувати, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Конституційний Суд України у Рішенні від 06.04.2022 №1-р(II)/2022 зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки» (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); а також, що з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).

За змістом ч. 1-3 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Частиною 1 ст. 2 Закону № 2232-XII унормовано, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2-3 цієї правової норми регламентовано, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За приписами ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XIІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 постанови № 704 регламентовано, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - порядок № 260).

Відповідно до п. 2 розділу I порядку № 260 виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 8 розділу I порядку №260 визначено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Згідно з положеннями п. 14 розділу I порядку №260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст. 102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168).

Пунктом 1-1 постанови № 168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За приписами п. 1-2 постанови № 168 нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 постанови № 168 регламентовано, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Наказом Міністерства оборони України №44 від 25.01.2023, який набрав чинності з 01.02.2023, внесені зміни до «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, і доповнено цей порядок новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Відповідно до п. 2 цього розділу, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями.

Положеннями п. 3, 4 розділу XXXIV порядку № 260 унормовано, що райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Відповідно до п. 6 розділу XXXIV порядку № 260 про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Згідно роз`яснення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України №423/1932 від 11.04.2023 щодо підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виконання бойових (спеціальних) завдань військовослужбовцям, які вибувають (відряджаються) в інші військові частини (підрозділи), що включені до складу угруповань військ (сил) Сил оборони держави для виконання у їх складі бойових завдань, то відповідно до вимог, визначених абзацом першим пункту і рішення Міністра оборони України від 06.03.2023 №5718/з, для підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надається довідка командира військової частини (додаток 1 до рішення Міністра оборони України від 06.03.2023 №5718/з), до якої для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

За приписами п. 9 розділу XXXIV порядку № 260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

На підставі системного аналізу наведеного нормативного регулювання, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, суд виснує, що право на отримання додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України в розмірі 100000 грн виникає за умови безпосередньої участі військовослужбовці Збройних Сил України у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата додаткової винагороди здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця).

Підставою для виплати такої збільшеної додаткової винагороди є відповідні накази командирів (начальників), а документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій; рапорт командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях або у виконанні бойових (спеціальних завдань) завдань. Для відрядженого військовослужбовця підтвердженням безпосередньої участі у бойових діях або заходах є довідка командира військової частини (установи), до якої відряджено такого військовослужбовця.

У цій справі суд установив, що позивач проходив військову службу у військової частини НОМЕР_1 , однак був відряджений у військову частину НОМЕР_2 .

Довідками від 20.08.2023 №2594, від 12.09.2023 №8521, від 31.10.2023 №10118 підтверджується, що позивач у періоди з 26.07.2023 до 31.07.2023, з 06.08.2023 до 31.08.2023, з 01.09.2023 до 30.09.2023 брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, що підтверджується належними доказами у розумінні п. 3, 4 розділу XXXIV порядку № 260.

Так, підставою для видачі довідки від 20.08.2023 №2594 слугували: розпорядження ТТр «Бахмут» №3362 т/ТГр від 21.07.2023, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 №1962/44/24дск від 21.07.2023, №1962/44/29дск від 22.07.2023, №1962/44/32дск від 23.07.2023; бойові накази командира військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2023 №923/кп/дск, №924/кп/дск; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2023 №931; журнал бойових дій військової частини НОМЕР_5 інвентарний №43/рт/т від 27.07.2023.

Довідки від 12.09.2023 №8581 та від 31.10.2023 №10118 видані на підставі: бойового розпорядження ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 07.08.2023 №1314/4/9/5493т/окп; бойове розпорядження ТГр « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 21.07.2023 №3362т/ТГр, від 05.08.2023 №3584т/ТГр, від 06.08.2023 №3601т/ТГр; бойового розпорядження командира НОМЕР_7 омпбр від 06.08.2023 №2388дск, від 07.08.2023 №2405дск, від 07.08.2023 №2410дск, від 14.08.2023 №2485 дск, від 29.08.2023 №2586дск, від 04.09.2023 №2778дск, від 05.09.2023 №2795дск; бойового наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2023 №923/кп/дск, від 02.08.2023 №955/кп/дск, від 08.08.2023 №994/кп/дск, від 15.08.2023 №1046/кп/дск, від 31.08.2023 №1132/кп/дск, від 05.09.2023 №1164/кп/дск, від 20.09.2023 №1242; бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 24.07.2023 №927/кп/дск від 02.08.2023 №959/кп/дск, від 08.08.2023 №995/кп/дск, від 15.08.2023 №1047/кп/дск, від 31.08.2023 №1136/кп/дск, від 05.09.2023 №1165/кп/дск; журналу ведення бойових дій від Рз 64т 08.09.2023; рапортів командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 від 19.09.2023 №24426, 19.10.2023 №28919.

У довідках зазначено, що вони є підставою для включення до проєкту наказу про виплату додаткової винагороди під час дії воєнного стану.

Крім того, суд акцентує на тому, що райони ведення воєнних (бойових) дій за період з 26.07.2023 до 30.09.2023 були визначені наказами Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій»:

- від 01.08.2023 № 210 - за період з 01 по 31 липня 2023 року;

- від 01.09.2023 № 247 - за період з 01 по 31 серпня 2023 року;

- від 01.10.2023 № 273 - за період з 01 по 30 вересня 2023 року;

- від 01.11.2023 № 301 - за період з 01 по 31 жовтня 2023 року;

За змістом вказаних наказів Бахмутська міська територіальна громада упродовж спірного періоду віднесена до району ведення воєнних (бойових) дій.

Також за змістом довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 13.02.2025 №1505/103, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , підтверджено, що молодший сержант ОСОБА_1 за період з 26.07.2023 до 12.10.2023, з 17.10.2023 до 07.12.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н. п. Калинівка (Донецька обл.). Підстава: журнал бойових дій в/ч НОМЕР_2 №10 від 01.01.2023.

Під час розгляду справи по суті відповідачем не заперечувалася обставина, що позивач брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та виконання бойових завдань.

Водночас у додаткових поясненнях, покликаючись на рішення Начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2023, відповідач зазначив, що військова частина НОМЕР_2 не входить в перелік органів військового управління (штабів угруповування військ (сил), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах, а тому не управомочена видавати відповідні довідки, що слугувало підставою для відмови позивачу у виплаті додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн пропорційно дням участі у бойових діях за період відряджень. Суд критично оцінює наведені судження, оскільки відсутність даного рішення у додатках до пояснень унеможливлює надання оцінки судом цьому доказу в частині допустимості та достовірності, так як не наданий навіть витяг з даного рішення із зняттям грифу таємності.

У цьому контексті суд також уважає за необхідне зазначити, що у постановах від 21.03.2024 у справах № 560/3159/23, №560/3141/23, від 11.04.2024 у справі № 560/3153/23 Верховний Суд вказував на те, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідні довідки. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, зміст та форма якої відповідають додаткам № 1, 2 окремого доручення, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, визначених пунктом 3 вищевказаного окремого доручення, на підставі якого визначив терміни безпосередньої участі кожного конкретного відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах у відповідності до повноважень, наданих йому абз. 3 п. 3 та абз. 4 п. 4 окремого доручення (у спірному випадку від 23.06.2022 №912/з/29 (довідка від 20.08.2023 №2594), доручення 35718/з від 06.03.2023 (довідка від 31.10.2023 №10118).

Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.

У постанові від 19.09.2024 у справі №120/4953/23 Верховний Суд наголосив, що зрештою, порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.

Держава не може відмовляти у виплаті, якщо законодавчі норми передбачають її, а військовослужбовець відповідає цим умовам.

Отже, довідки, наявні в матеріалах справи, підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора упродовж спірних періодів. Тому суд виснує, що позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), за періоди з 26.07.2023 до 31.07.2023, з 06.08.2023 до 31.08.2023, з 01.09.2023 до 30.09.2023.

Верховний Суд неодноразового наголошував, зокрема, у постановах, від 25.06.2025 у справі №420/13755/22, від 25.07.2025 у справі №380/12340/23 та інших, що додаткова винагорода, передбачена постановою № 168, встановлена на період дії воєнного стану, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення військовослужбовців, правова природа якої невід`ємно пов`язана з особливим характером служби, із здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені закономі мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни.

З урахуванням встановлених обставин справи, факту часткової виплати додаткової винагороди у період дії воєнного стану, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди з 26.07.2023 до 31.07.2023, з 06.08.2023 до 31.08.2023, з 01.09.2023 до 30.09.2023 з урахуванням виплачених сум та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди з 26.07.2023 до 31.07.2023, з 06.08.2023 до 31.08.2023, з 01.09.2023 до 30.09.2023, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення цього адміністративного позову, доказів понесення інших судових витрат він не подав, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди з 26.07.2023 до 31.07.2023, з 06.08.2023 до 31.08.2023, з 01.09.2023 до 30.09.2023 з урахуванням виплачених сум.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди з 26.07.2023 до 31.07.2023, з 06.08.2023 до 31.08.2023, з 01.09.2023 до 30.09.2023, з урахуванням виплачених сум.

4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_10 ).

Відповідач військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ; ЄДРПОУ НОМЕР_11 ).

СуддяАндрусів Уляна Богданівна