Справа № 200/7060/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року Справа№200/7060/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.09.2025 №43;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.08.2025 про призначення пенсії за віком за нормами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням трудового стажу зазначеного у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.06.1983 та періоду навчання з 01.09.1981 по 31.05.1983 згідно свідоцтва № НОМЕР_2 .

В обґрунтування позову вказано, що позивач набула право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак спірним рішенням відповідача позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідної кількості страхового стажу. Зокрема, відповідачем не врахований весь трудовий стаж за трудовою книжкою НОМЕР_1 від 26.06.1983, періоду навчання з 01.09.1981 по 31.05.1983 згідно свідоцтва № НОМЕР_2 , оскільки не надані документи про зміну прізвища.

Вважаючи такі висновки органу пенсійного фонду протиправними, позивач звернулась до суд за захистом порушеного права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази у відповідача, яких, на думку суду, не вистачало для всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, де висловлено незгоду із позовними вимогами та зазначено наступне.

ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №43 від 04.09.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

На час звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повних 61 рік.

Відповідно до розрахунку, стаж Позивача становить 17 років 10 місяців 26 днів.

Не врахований трудовий стаж за трудовою книжкою НОМЕР_1 від 26.06.1983, оскільки не надані документи про зміну прізвища ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Також позивач наголошує, що відповідно до пункту 26 Порядку №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Крім того, позивач є внутрішньо переміщеною особою. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» передбачено, зокрема, що призначення пенсії внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, що відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України від 20.10.2014 № 1706 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньопереміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі і даних про внутрішньо переміщених осіб.

Виплата (продовження виплати), зокрема, пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюються через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Позивачем не долучено довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, відсутні підстави для призначення пенсії, оскільки до заяви не долучено довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та відсутній необхідний страховий стажу.

Фактичні обставини, встановлені судом у справі, такі.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

26.08.2025 позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява про призначення пенсії та додані до неї документи розглянуті за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням відповідача №43 від 04.09.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. В рішенні встановлено, що вік заявниці 61 рік; страховий стаж за наданими документами 17 років 10 місяців 26 днів. Підставою для відмови зазначено, що до страхового стажу не зараховано: періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 26.06.1983, та період навчання згідно свідоцтва № НОМЕР_2 оскільки позивач до заяви не надала документи про зміну прізвища.

В матеріалах справи наявні:

свідоцтво про народження серія НОМЕР_5 , яке свідчить, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_6 від 12.07.1986 про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зареєстрували шлюб 12.07.1986. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_6 », дружини « ОСОБА_6 »;

В трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.06.1983, що видана на ім`я «( ОСОБА_7 ), ( ОСОБА_8 ), ОСОБА_6 ») на титульній сторінці наявні записи: «прізвище змінено на ОСОБА_8 згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_7 від 02.03.1985, прізвище змінено на ОСОБА_6 згідно свідоцтва НОМЕР_8 від 12.07.1986;

паспорт НОМЕР_3 перша сторінка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , друга сторінка ОСОБА_9 06.03.1964.

Тобто, в паспорті зазначено прізвище, як « ОСОБА_10 » - українською так і « ОСОБА_6 » - російською;

свідоцтво №8828 свідчить що ОСОБА_4 з 01.09.1981 по 31.05.1983 навчалась в «учебно курсовом комбінате Горловского орса.

За встановлених фактичних обставин правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 9 Закону № 1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті Закону № 1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Приписами частини другої статті 26 Закону № 1058 встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки зокрема мають особи за наявності страхового стажу по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із абзацом 1 пункту Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 8 Порядку № 637 передбачено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу);

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам;

4) відомості про місце проживання особи;

5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

6) документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком;

7) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку;

8) документи, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону;

9) заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Абзацами першим та другим пункту 2.9 Порядку №22-1 передбачено, що під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Особи, які тимчасово проживають за кордоном, надсилають копії вищезазначених документів, засвідчені в порядку, визначеному пунктом 2.23 цього розділу, та документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою. В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні.

Також п.2.22 Порядку №22-1 встановлено, що для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

При цьому відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставою для неврахування до страхового стажу періодів роботи позивача згідно трудової книжки стало те, не надання документів про зміну прізвища.

Дослідженням трудової книжки суд встановив, що в трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.06.1983, що видана на ім`я «( ОСОБА_7 ), ( ОСОБА_8 ), ( ОСОБА_6 ») на титульній сторінці наявні зокрема записи про зміну прізвища, а саме: «прізвище змінено на ОСОБА_8 підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_7 від 02.03.1985, прізвище змінено на ОСОБА_6 згідно свідоцтва НОМЕР_8 від 12.07.1986.

Ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях до 29.07.1993 здійснювалось відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі Інструкція №162), а з 29.07.1993 відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерство праці України від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція №58).

Під час заповнення та внесення змін до трудової книжки позивача діяли норми Інструкції №162.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №162 у трудову книжку, зокрема, вносяться відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції №162 всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно п.2.12 Інструкції №162 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Вказані положення також передбачені Інструкцією №58, яка діє з 29.07.1993 року (пункти 2.11 та 2.13).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Зміст викладених норм свідчить про те, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб.

Обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи та навчання до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

У даному випадку записи трудової книжки позивача містять повні відомості, засвідчені підписами посадових осіб та відбитками печаток.

Суду не надано доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.

До того ж суд наголошує, що саме по собі не вірне тлумачення та написання прізвища при перекладі з російської мови на українську в документах про трудову діяльність не можуть бути підставою для незарахування такого періоду до страхового стажу.

Відтак суд не погоджується із доводами відповідача щодо неврахування трудового стажу та періоду навчання позивача вказаного у її трудовій книжці та підтвердженого свідоцтвом.

Щодо необхідності надання до заяви про призначення пенсії довідки внутрішньо переміщеної особи, суд зазначає, що ні Законом № 1058-IV, ані Порядком №22-1 не визначено довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, як документ, котрий необхідно надати заявнику при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком.

З огляду на викладене, на переконання суду рішення відповідача прийнято передчасно, без підрахунку належним чином страхового стажу позивача із врахуванням даних стосовно періодів роботи та навчання, зазначених у трудовій книжці, а тому підлягає скасуванню.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що позов належить задовольнити у спосіб обраний позивачем, а саме шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.09.2025 №43 про відмову позивачці у призначенні пенсії за віком та застосувати спосіб захисту порушеного права у виді зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27.08.2025 про призначення пенсії за віком із врахуванням відомостей про періоди трудової діяльності, що вказані у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.06.1983 та періоду навчання з 01.09.1981 по 31.05.1983 згідно свідоцтва №8828.

Щодо судового збору.

Сплату судового збору позивачу ухвалою суду від 18.09.2025 було відстрочено, а тому такий підлягає стягненню на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Дніпропетровській області) розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправним, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.09.2025 №43.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.08.2025 про призначення пенсії за віком за нормами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням трудового стажу зазначеного у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.06.1983 та періоду навчання з 01.09.1981 по 31.05.1983 згідно свідоцтва № НОМЕР_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) на користь державного бюджету судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 30 вересня 2025 року.

Суддя І.В. Буряк