Справа № 580/8664/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року справа № 580/8664/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в спрощеному письмовому провадженні адміністративну справу за позовом адвоката Шаврова І.І. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМАР ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

30.07.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Шаврова І.І. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМАР ПЛЮС» (18030, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Чкалова, буд.11; ) (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.06.2025 №8919/23-00-07-08-01;

стягнення судових витрат.

Обґрунтовуючи зазначено, що рішення прийняте без урахування законодавчих змін до притягнення платників до відповідальності у сфері повернення валютної виручки.

Ухвалою від 04.08.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати її розгляд правилами спрощеного позовного провадження.

12.08.2025 позивач подав суду додаткове пояснення, в якому акцентував, що, на його думку, відповідач неправильно обчислив дату, з якої необхідно враховувати поставку, оскільки вантаж перетнув державний кордон України раніше закриття митної декларації.

Відповідач 19.08.2025 надав суду відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю із-за повного дотримання ним у спірних правовідносинах норм чинного законодавства. Обґрунтовуючи зазначив, що перевіркою виявлено ненадходження у встановлені Національним банком України строки за експортною митною декларацією розрахунків. Фактичне надходження відбулося на 93-й день з дати митного оформлення. Для обчислення строку нарахування пені урахував судове оскарження невиконання зобов`язань з оплати між контрагентами та відсутність рішення Торгово-промислової палати України щодо форс-мажору в цих зобов`язаннях.

29.09.2025 від позивача на адресу суду надійшло додаткове письмове пояснення з проханням застосувати висновок Верховного Суду в справі №П/811/2370/15 щодо порядку обчислення строку для нарахування пені в експортних операціях.

Зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути за правилами спрощеного провадження без такого виклику (у письмовому провадженні) за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з ЄДРПОУ позивач зареєстрований, як юридична особа, 25.01.2011. Основний видо економічної діяльності « 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості».

15.05.2024 між позивачем, як продавцем, та AXIS TRADE LIMITED (Гібралтар), як покупцем, укладено контракт (зовнішньо-економічний договір поставки кукурудзи) №15052024 UA/GI.

Для виконання умов зазначеного Договору позивач експортував з митної території України 1000тон кукурудзи 27.06.2024 згідно з МД 24UA7U2, інвойс від 24.06.2024 №1.

У зв`язку з неповною сплатою поставки позивач подав позовну заяву в Господарський суд міста Києва через підсистему «Електронний суд» 15.02.2025 про стягнення боргу в сумі 80000дол.США. Провадження суд відкрив ухвалою від 12.03.2025.

У зв`язку з отриманням листа НБУ від 17.10.2024 №25-0005/78764, відповідач видав наказ від 01.05.2025 №1116-п про призначення документальної позапланової перевірки позивача з питань дотримання валютного законодавства України. На підставі направлень його посадові особи провівши перевірку склали акт від 13.05.2025 №6494-23-00-07-08-01/37479073, зафіксувавши порушення ч.ч.1, 2 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» стосовно порушення під час виконання умов контракту граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів у розмірі 101015,00дол.США на 3 дні та у сумі 78950,00дол.США на 145 днів. Акт підписаний позивачем без зауважень.

Згідно з описовою частиною вказаного Акту, враховано зазначене вище судове провадження та що на 310 день оформлення вивізної МД від 27.06.2024 за експортовані товари в розмірі 78985,00дол.США валютна виручка не надійшла. Тому обчислено 145 днів такого порушення: 29.09.2024-16.02.2025 (дата прийняття позовної заяви до розгляду) = 1421561,29грн. Також вказано, що остаточно пеня буде нарахована після ухвалення остаточного рішення суду (постанови).

У додатку 1 до Акту вказано, що платіжним дорученням від 27.09.2024 №55629515 надійшло 4162676,63грн при сумі заборгованості 78985дол.США. Відповідно до додатку 2 до Акту перевірки пеня нарахована: з 25.09.2024 до 27.09.2024 за 3 дні ставкою 0,3 37614,92грн, з 25.09.2024 до 16.02.2025 за 145 днів 1421561,29грн.

На вказану суму відповідач виніс оскаржуване ППР від 02.06.2025 №8919/23-00-07-08-01.

Тому позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд урахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підп.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України).

Контролюючі органи згідно з п.75.1 ст.75 ПК України мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з підпунктами 79.1-71.2 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Вона проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до п.79.3 вказаної статті ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Згідно з підп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Спірні відносини регулюються Законом України від 21.06.2018 №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції» (далі Закон №2473-VІІІ), постановою Правління НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7.

Частини 1, 2 ст.13 Закону №2473-VІІІ приписують, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Згідно з ч.4 ст.13 Закону № 2473-VIII за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Частиною восьмою ст.13 Закону №2473 передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Тобто, відповідач, перевіряючи відомості про стан дотримання строків розрахунків позивача з нерезидентом України щодо поставленого ним на умовах експорту товару, діяв в межах наданих законом повноважень.

Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).

Згідно з пунктами 21, 23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

24.02.2022 Правління Національного банку України ухвалило постанову №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі Постанова №18), п.142 якої з урахуванням змін від 07.07.2022 № 142 встановив граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів - 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 14-2 цієї Постанови №18, відповідно до п.14-3:

1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком України на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій;

2) застосовуються з урахуванням установлених Національним банком України за поданням Кабінету Міністрів України відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" винятків та (або) особливостей для окремих товарів та (або) галузей економіки.

Вказаних винятків у спірних обставинах не встановлено. Порушення граничних строків розрахунків за експортовану для виконання згаданого вище Контракту кукурудзу підтверджується відомостями МД, інвойсу та фактичної оплати, у т.ч. судовим оскарженням.

Відповідно до пункту 144 Постанови № 18 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 142 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.

Згідно з п. 7 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7 (далі Інструкція №7), Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків з дати:

1) оформлення МД типу ЕК-10 Експорт, ЕК-11 Реекспорт на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;

2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.

Згідно з підпунктом 2 пункту 9 Інструкції №7 банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону №2473-VІІІ порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Частиною 5 ст.13 Закону №2473-VІІІ передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 % суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, порушення резидентом строків розрахунків тягне нарахування пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів. Вказана ставка відповідачем застосована в спірних правовідносинах правомірно.

Відповідно до підп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Для оцінки доводів сторін про підстави для притягнення його до відповідальності за ці порушення суд урахував таке.

Постановою Правління Національного банку України від 02.09.2022 № 197 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18» для запобігання виведенню капіталу за кордон і недопущення виникнення макроекономічних дисбалансів Національним банком Постанову №18 доповнено пунктом 14-6, згідно з яким банк не має права завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експорту/імпорту товарів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Пунктом 21 Постанови №18 встановлено, що протягом дії воєнного стану інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечать цій постанові.

Отже, починаючи з 06.09.2022 пункт 10 розділу ІІІ Постанови №7 не діє, оскільки він суперечить вимогам п. 14-6 Постанови №18.

Отже, притягуючи спірним ППР позивача до відповідальності, відповідач діяв в межах, порядку та строки, визначені законом.

Доводи позивача про те, що оскаржуване ППР винесено з порушенням встановленого строку не обґрунтовані та не враховані судом зважаючи на таке.

Згідно з підп.14.1.157 п.14.1 ст.14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності;

Пунктом 86.8 ст.86 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Отже, відповідач зобов`язаний прийняти ППР протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки.

Висновок Верховного Суду в справі №П/811/2370/15 в постанові від 27 лютого 2018 року стосується не достатньо подібних обставин спору. Водночас, не спростовує позицію відповідача. Зокрема, Суд зауважив, що моментом здійснення експорту (імпорту) - відповідно до абзацу тридцять восьмого статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця. Тому моментом вчинення експортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 1, 2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є момент фактичного перетину експортованим товаром митного кордону України.

У вказаній частині порушень відповідача не встановлено.

З приводу обставин для звільнення від відповідальності суд урахував.

Відповідно до підп.101.2.4 п.101.2 ст.101 ПК України податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) підлягає списанню. Також підп.112.8.9 п.112.8 ст.112 ПК України приписує, що вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору) є обставиною, що звільняє від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Щодо виконання вказаного вище контракту відсутні висновок ТПП.

Посилання позивача на карантин, які відповідно до норм Перехідних положень ПК України дають підстав для списання пені, не обґрунтовані, оскільки період нарахованої пені такого періоду не стосуються та відповідні норми спірні правовідносини не регулюють.

Урахувавши, що відомості про дату та суми експортних операцій, надходження валютної виручки, у т.ч. судове оскарження частини її ненадходження, підтверджені відомостями МД, інвойсу, банківських виписок, платіжних інструкцій, ухвалою суду та оборотно-сальдовою відомістю, порушень вимог закону відповідачем під час притягнення позивача до відповідальності не встановлено. Інші доводи не підтверджені документально.

Тому суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного ППР та відсутність підстав для його скасування.

З огляду на результат вирішеного спору відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог ст.ст.132-139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову адвоката Шаврова І.І. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМАР ПЛЮС» (18030, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Чкалова, буд.11; ) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 02.06.2025 №8919/23-00-07-08-01 відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 30.09.2025.