Справа № 467/1135/25
Суддя: Кологрива Т. М.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/1135/25
Провадження № 2-а/467/9/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.10.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Арбузинка справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції у Миколаївській області, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою відповідача серії ЕНА № 5411680 від 06 серпня 2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України з накладенням штрафу у розмірі 340 грн. за те, що 06 серпня 2025 року о 15 годині 37 хвилин в м.Вознесенськ на вул. Київській, 279 він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 73 км/год при дозволених 50 км/год, перевищивши встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год. Швидкість вимірювалась за допомогою технічного приладу TruCam474174, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України «Порушення швидкісного режиму в населених пунктах». Посилаючись на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України, недоведення факту перевищення встановлених обмежень швидкості руху, відсутність на відеозаписі факту порушення Правил дорожнього руху, а також на те, що відповідачем в якості доказу надано відеозаписи з бодікамери поліцейського, однак у оскаржуваній постанові не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото чи відеозапис по фіксації порушення ПДР, позивач прохав скасувати постанову, винесену поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Сизоновим Олександром Миколайовичем від 06 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України, провадження по справі прохав закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року замінено відповідача по справі Головне управління Національної поліції у Миколаївській області на управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, справу прохає слухати в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, відзив по справі не подав.

Представник Управління патрульної поліції в Миколаївській області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, по справі подав відзив, у якому прохав відмовити у задоволенні позову, зазначив, що 06 серпня 2025 року поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Сизоновим Олександром Миколайовичем разом з напарником інспектором взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Григоряном Камом Юрійовичем за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam (серійним номер ТС 008349) було виявлено порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в м.Вознесенськ, вул. Київська, в районі буд. 279, зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР. Працівниками поліції транспортний засіб був зупинений. Водій ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пред`явив посвідчення водія. Водія було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України до штрафу у розмірі 340 грн. Позивачу були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Факт правопорушення підтверджується постановою по справі, винесеною конкретною службовою особою у межах своїх повноважень, відеозаписом з приладу TruCam ТС 008349, відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів Сизонова О. У тексті постанови чітко вказані номери нагрудних відеореєстраторів №№ 474079, 474174, а також інформацію про пристрій LTI 20/20 TruCam 11 серійний номер ТС 008349, яким було здійснено фото та відеозапис. Справу прохав слухати у відсутність представника управління.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття учасника справи у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їхню відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

06 серпня 2025 року поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Сизоновим Олександром Миколайовичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_3 за порушення ним вимог ч.1 ст. 122 КпАП України, якою до останнього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Із змісту постанови вбачається, що 06 серпня 2025 року о 15 годині 37 хвилин в м.Вознесенськ на вул. Київській, 279 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 73 км/год при дозволених 50 км/год, перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год. Швидкість вимірювалась за допомогою технічного приладу TruCam 008349. Зафіксовано на портативний нагрудний відеореєстратор 474079, 474174, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України «Порушення швидкісного режиму в населених пунктах» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Що стосується суті виявленого порушення суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ході розгляду даної справи встановлено, що відповідачем було винесено відносно позивача постанову по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням ним п. 12.4 ПДР України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Згідно із пунктом 1.3 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року № 1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За визначенням, наведеним у пункті 1.10 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року № 1306, безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Відповідно до пункту 2.3 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року № 1306 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, у тому числі, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Пунктом 12.4. ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч. 1 ст. 122 КУпАП).

З наданого представником відповідачав якості додатку до відзиву відеозапису, здійсненого за допомогою технічного приладу TruCam 008349, вбачається, що 06 серпня 2025 року о 15 годині 37 хвилин транспортний засіб ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 рухався в населеному пункті зі швидкістю 73 км/год, яка перевищує нормативно допустиму за п.12.4 ПДР 50 км/год.

Перевищення допустимої швидкості руху автомобілем під керуванням позивача також підтверджують наявні в матеріалах справи відеофайли з нагрудних відеореєстраторів поліцейських 474079, 474179, з яких вбачається, що 06 серпня 2025 року о 15 годині 37 хвилин в м.Вознесенськ на вул. Київській, 279 ОСОБА_3 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті, був зупинений працівником поліції, який йому повідомив про причини зупинки, пред`явив вимогу надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Суд враховує наявне в матеріалах справи свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за №22-01/32443, виданого 15 листопада 2024 року ДП "Укрметртестстандарт", відповідно до якого лазерний вимірювач швидкості "TruCAM" LTI 20/20, серійний номер ТС008349, виробництва "Laser Technology Inc.", США, є придатним для застосування до 15 листопада 2025 року.

"TruCAM" - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення встановленого швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб та номерний знак. При цьому, "TruCAM" автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, а також розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів та мотоциклів.

На підставі позитивних результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05 квітня 2012 року №437 було затверджено тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний "TruCAM" LTI 20/20, який зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером "У3197-12".

Міжповірочний інтервал становить не більше 1 (одного) року.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року №1362, даний пристрій "TruCAM" виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Водночас, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, зазначена процедура проводилася виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, що планувалося серійно виробляти в Україні або ж ввозити на територію України відповідними партіями.

Отже, лазерні вимірювачі швидкості "TruCAM", які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил відповідними доказами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, а також те, що оскаржувана постанова містить відомості про технічний запис, яким здійснювалося вимірювання швидкості "TruCAM" LTI 20/20 (серійний номер ТС008349), час встановлення такого адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення, які співпадають з інформацією на відеозаписі, наданого УПП в Миколаївській області ДПП, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що відповідачем надано до суду достовірні докази на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії від 06 серпня2025 року прийнята управлінням патрульної поліції правомірно, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 20, 192, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.М.Кологрива