Справа № 160/20559/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ» до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровський області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 26.06.2025 року №000001,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний Суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ» (далі позивач, ТОВ «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ») до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровський області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26.06.2025 №000001.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у результаті позапланової перевірки характеристик продукції, проведеної відповідачем, останнім встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства та прийнято спірну постанову. Позивач зі спірною постановою не погоджується, вважає її протиправною, стверджує, що остання прийнята за відсутністю факту порушення Технічного регламенту та наголошує на тому, що ним цілісність упаковки не порушувалась. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити. Зазначає, що перевіркою виробника ТОВ «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ» підтверджено введення в обіг виробів, що не відповідають вимогам Технічного регламенту №753, оскільки у місцях, де частина швів на упаковці медичних виробів була відкрита (тобто, шов не суцільний), немає слідів зварювання термічним способом (слідів будь-яким іншим способом запаковування індивідуальної упаковки одиниці медичного виробу), тоді як на цих медичних виробах у місцях швів, де шов запакований, наявні сліди того, що він є, наявні сліди зварювання поліетилену упаковки медичного виробу. Це свідчить про те, що вироби були введені в обіг виробником з порушенням цілісності упаковки медичних виробів.
Від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: відповідей контрагентів позивача про відсутність повернень продукції.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Під час проведення перевірки Державною службою з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровський області встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ» п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 Розділу І, п. 1, п. 12 Розділу ІІ Додатку 1 до Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №753, а саме: виробником не створено таке пакування медичних виробів, що забезпечує цілісність упаковки при введенні їх в обіг, а потім при транспортуванні та зберіганні, не проведено достатній контроль на виробництві щодо недопущення введення в обіг медичних виробів, що не відповідають технічному регламенту, стосовно дотримання процедури запаювання медичних виробів таким чином, щоб пакування було цілісним і відповідало Технічному файлу виробника.
За результатом перевірки Державною службою з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровський області складено акт перевірки характеристик продукції від 13.06.2025 №43, який зокрема був підписаний уповноваженою особою ТОВ «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ».
13.06.2025 Державною службою з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровський області складено протокол №000001 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», що полягають у такому: введення в обіг медичних виробів (4 штуки), що не відповідають п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 Розділу І, п. 1, п. 12 Розділу ІІ Додатку 1 до Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №753, що передбачає відповідальність згідно з п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Зазначений протокол, зокрема підписаний уповноваженою особою ТОВ «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ».
Згідно наданих письмових пояснень ТОВ «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ» за вих. №43 від 11.06.2025 повідомлено Державну службу з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровський області про те, що на 09.06.2025 вся продукція була реалізована, з усієї виробленої продукції було одне звернення від ПП «ТЕНДРМЕД» №06-28 від 14.03.2025 про обмін продукції, у зв`язку з порушенням упаковки при транспортуванні товару.
Позивач вважає постанову Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровський області про накладення штрафу від 26.06.2025 №000001 протиправною та такою, що підлягає скасуванню судом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.
У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому, у ч. 1 ст. 68 Конституції України зазначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.
Суд відзначає, що згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2015 №647 (далі Положення №647), Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (Держлікслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сферах контролю якості та безпеки лікарських засобів, у тому числі медичних імунобіологічних препаратів (далі - лікарські засоби), медичної техніки і виробів медичного призначення (далі - медичні вироби), та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, донорства крові та компонентів крові, функціонування системи крові.
Підпунктом 1 пункту 3 Положення №647 передбачено, що одним із основних завдань Держлікслужби є реалізація державної політики у сферах контролю якості та безпеки лікарських засобів, медичних виробів та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, а також внесення Міністрові охорони здоров`я пропозицій щодо формування державної політики у зазначених сферах.
Згідно із пп. 9 п. 4 Положення №647 Держлікслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства щодо забезпечення якості та безпеки лікарських засобів і медичних виробів на всіх етапах обігу, у тому числі правил здійснення належних практик (виробничої, дистриб`юторської, зберігання, аптечної).
Відповідно до пункту 7 Положення №647 Держлікслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2016 № 355 «Про утворення територіальних органів Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками» утворено Державну службу з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровській області.
Відповідно до п. 4.4 Положення про Державну службу з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровській області здійснює державний ринковий нагляд в сферах медичних виробів, медичних виробів для діагностики in vitro та активних медичних виробів, які імплантують (далі медичні вироби), зокрема:
- приймає рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснює контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень;
- вживає заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні встановлених законодавством вимог (складає протоколи та приймає рішення про накладення штрафів);
- узагальнює результати здійснення державного ринкового нагляду, аналізує причини виявлених порушень;
- взаємодіє та обмінюється інформацією з органами державного ринкового нагляду, територіальними органами державної фіскальної служби, а також з центральними органами виконавчої влади, які здійснюють нагляд і контроль продукції, правоохоронними органами, громадськими організаціями споживачів (об`єднаннями споживачів) та об`єднаннями суб`єктів господарювання.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України №2735-VI від 02.12.2010 «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі Закон №2735-VI).
Відповідно до статті 3 Закону №2735-ІV законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.
Згідно із абз. 8 статті 1 Закону №2735-ІV державний ринковий нагляд (далі ринковий нагляд) діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (ч. 1 ст. 4 Закону № 2735-ІV).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону № 2735-ІV ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.
Згідно із пунктом 4 частини першої статті 11 цього Закону до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.
Законом №2735-ІV встановлено загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції, що визначений в статті 23 цього закону.
Цією нормою передбачено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.
Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи.
Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів (рішень) органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази (рішення) та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація:
1) декларація про відповідність;
2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією);
3) загальний опис продукції , а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом;
4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю;
5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції;
6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції;
7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання;
8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Строк проведення перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції чотирьох робочих днів, у виробника такої продукції п`яти робочих днів.
У разі проведення перевірки за місцезнаходженням органу ринкового нагляду перебіг строку проведення перевірки починається з дня одержання органом ринкового нагляду від суб`єкта господарювання документів (їх копій) на продукцію, зазначених у частині сьомій цієї статті.
Продовження строку проведення перевірки не допускається.
Посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб.
У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію.
Після визначення виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, орган ринкового нагляду розпочинає проведення перевірки характеристик такої продукції в її виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції.
У спірних правовідносинах, позапланову перевірку ТОВ «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ» було проведено на підставі наказу Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровський області №515 від 09.06.2025 та листа Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 21.05.2025 №5623-1.3/6.0/17-25, направлення Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровський області на проведення перевірки від 09.06.2025 №46, у присутності уповноваженого представника ТОВ «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ».
За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт перевірки характеристик продукції від 13.06.2025 №43.
Суд зазначає, що якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Складений за результатами проведеної перевірки акт перевірки характеристик продукції від 13.06.2025 №43 підписаний уповноваженою особою ТОВ «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ» без зауважень.
Позивачем у позові не оскаржуються дії по проведенню перевірки, натомість позивач не погоджується із фактом наявності порушень, виявлених контролюючим органом під час проведення перевірки.
Статтею 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» № 2735-IV, зокрема, передбачено, що державний ринковий нагляд діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 2735-IV метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Постановою Кабінетом Міністрів України від 02.10.2013 №753 затверджено Технічний регламент щодо медичних виробів (далі Технічний регламент). Дія цього Технічного регламенту поширюється на медичні вироби та допоміжні засоби до них (далі медичні вироби).
Згідно з п. 11 Технічного регламенту медичні вироби повинні відповідати викладеним у додатку 1 вимогам, що поширюються на такі вироби з урахуванням їх призначення.
Відповідно до п. 1 Розділу І Додатку 1 до Технічного регламенту медичні вироби розробляються та виготовляються в такий спосіб, щоб у разі їх застосування за призначенням у відповідних умовах вони не спричиняли виникнення ризику для клінічного стану або безпеки споживачів чи для здоров`я і безпеки користувачів або інших осіб, за умови, що будь-які потенційні ризики, які можуть бути пов`язані із застосуванням таких медичних виробів за їх призначенням, є допустимими порівняно з корисною дією для споживачів і поєднуються з високим рівнем захисту здоров`я та безпеки.
Згідно п. 2 Розділу І Додатку 1 до Технічного регламенту рішення, які приймає виробник під час розроблення та проектування медичних виробів, повинні відповідати вимогам безпеки з урахуванням сучасного стану розвитку техніки. Під час вибору найбільш прийнятних рішень виробник повинен керуватися такими принципами у такій послідовності:
усунення або зменшення ризиків, пов`язаних з використанням медичного виробу (безпечний дизайн та конструкція);
вживання належних заходів для захисту споживачів (включаючи в разі потреби використання засобів сигналізації для уникнення потенційних ризиків застосування медичних виробів, які неможливо усунути);
інформування користувачів про потенційні ризики застосування медичних виробів, які неможливо усунути шляхом вжиття запобіжних заходів.
Відповідно до п. 3 Розділу І Додатку 1 до Технічного регламенту медичні вироби повинні відповідати експлуатаційним характеристикам, передбаченим виробником, а також розроблятися, виготовлятися та упаковуватися таким чином, щоб бути придатними до виконання функцій, визначених виробником, відповідно до підпункту 7 пункту 2 Технічного регламенту щодо медичних виробів.
Згідно п. 5 Розділу І Додатку 1 до Технічного регламенту медичні вироби повинні бути розроблені, виготовлені та упаковані таким чином, щоб під час транспортування та зберігання в умовах, передбачених виробником, їх характеристики та експлуатаційні показники не погіршувалися.
Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Додатку 1 до Технічного регламенту медичні вироби повинні бути розроблені і виготовлені таким чином, щоб гарантувати відповідність їх характеристик та експлуатаційних показників вимогам, зазначеним у розділі I цього додатка.
Особливу увагу необхідно приділяти:
вибору матеріалів, зокрема з урахуванням їх токсичності та займистості;
сумісності використовуваних матеріалів з тканинами, клітинами та рідинами організму людини з урахуванням призначення медичного виробу;
в разі потреби результатам біофізичних або модельних досліджень.
Згідно п. 12 Розділу ІІ Додатку 1 до Технічного регламенту системи пакування нестерильних медичних виробів повинні забезпечувати їх зберігання без погіршення встановленого рівня чистоти таких виробів, а також мінімізувати ризик їх бактеріального зараження, якщо перед застосуванням медичних виробів передбачена стерилізація. Обрана система пакування повинна бути придатна до застосування з урахуванням визначеного виробником методу стерилізації.
Суд встановив, що позивачем було реалізовано медичний виріб: відріз марлевий медичний нестерильний, довжина 500 см, ширина 90 см, партія 2024-01, дата виготовлення 01.2024, використати до 01.2029, проте, позивачем не створено таке пакування медичних виробів, що забезпечує цілісність упаковки при введенні їх в обіг, а потім при транспортуванні та зберіганні, не проведено достатній контроль на виробництві щодо недопущення введення в обіг медичних виробів, що не відповідають технічному регламенту, стосовно дотримання процедури запаювання медичних виробів таким чином, щоб пакування було цілісним і відповідало Технічному регламенту.
Тобто позивачем в обіг введено продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам.
У свою чергу, особа не несе відповідальність встановлену статтею 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», якщо вона зокрема доведе, що не вводила відповідну продукцію в обіг. Проте, матеріалами справи підтверджено, що медичні вироби були реалізовані, у тому числі, в упакуванні, виконаному з порушеннями вимог Технічного регламенту.
Щодо інших аргументів сторін, суд при розгляді справи враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно приписів частини 1статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
На підставі частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, рішення якого оскаржується, виконано покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення та спростовано доводи позивача в цій частині.
З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позовної заяви, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕМОПЛАСТ-ПОЛІССЯ» до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровський області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 26.06.2025 року №000001, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст судового рішення складено та підписано 30.09.2025 року.

Суддя О.М. Неклеса