Справа № 380/16345/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/16345/24 пров. № А/857/34403/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року (головуючий суддя: Лунь З.І., місце ухвалення - м. Львів) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія», 30.07.2024 звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900089/2 від 02.02.2024, №UА209000/2024/900090/2 від 02.02.2024, №UA209000/2024/900121/2 від 09.02.2024.

Обґрунтовує позов тим, що ним було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом. На думку позивача, Львівською митницею, усупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданих митних декларацій та документів, протиправно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Зазначає, що в оскаржуваних рішеннях не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості і, як наслідок - до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Також вказані відповідачем розбіжності, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900089/2 від 02.02.2024.

Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900090/2 від 02.02.2024.

Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900121/2 від 09.02.2024.

Стягнуто з Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» судовий збір в сумі 12905 (дванадцять тисяч дев`ятсот п`ять) грн 09 коп.

Стягнуто з Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими були недоведеними належними та допустимими доказами, а тому просить скасувати рішення та прийняти постанову суду, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що під час митного оформлення у митного органу виникли питання щодо складських приміщень, на яких здійснювалось завантаження товарів, а саме чи є вони приміщеннями продавця, також був сумнів у включенні усіх витрат за перевезення. Вважає, що декларант не зміг підтвердити заявлений рівень митної вартості через те, що не усі складові митної вартості були включені у ціну. Невідомо, яким чином сторони змінили умови поставки і яким документом це було передбачено. З огляду на таку розбіжність в умовах поставки вбачається вихід за межі контрактних домовленостей, оскільки контрактом передбачено інші умови поставки, ніж ті, які вніс у МД декларант; вихід за контрактні домовленості вже унеможливлює здійснювати розмитнення за « 1» методом та зобов`язував митний орган витребовувати додаткові документи.

Також вважає, що декларант мав надати підтверджуючі документи щодо понесених витрат за перевезення товару до митного кордону України, витрат за навантаження товару та витрати за митне очищення товару для експорту, що відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ є складовими митної вартості.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем подано до митного органу пакети документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» зареєстроване 24.05.2016 як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид господарської діяльності: 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» (скорочена назва: ТОВ «БУК», повне найменування іноземною мовою (англійською мовою): LIMITED LIAВІLITY СОМРАNY «ВUСОVІNІАN UNIVERSAL СОМРАNY», скорочене найменування іноземною мовою (англійською мовою): LLC «BUCOVINIAN UNIVERSAL COMPANY» є імпортером електричного устаткування.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» (LLC «BUCOVINIAN UNIVERSAL COMPANY») (покупцем) та компанією «ATMOSFERA POLSKA Sp. z о.о.» (продавцем) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 20230825 від 25.08.2023 (далі - Контракт) предметом якого є зобов`язання продавця продати, а покупця придбати товар (у даній справі - сонячні фотомодулі) за асортиментом, цінами, термінами і в кількості згідно Інвойсів.

На виконання умов вищевказаного зовнішньоекономічного Контракту позивач придбав у продавця товар - прилади напівпровідникові фоточутливі, сонячні фотомодулі у зібраному стані для цивільного використання марки JA Solar JAM72D40-570/MB у кількості 684 шт.

Позивач визначив митну вартість товарів, обравши для цього основний метод, - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення вказаного товару позивач подав відповідачу електронну митну декларацію № 24UА71U0 від 01.02.2024, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією в якості підстави для застосування основного методу було надано документи, які місять відомості щодо ціни товару, а також додаткові документи на письмову вимогу митного органу за наслідками опрацювання поданих позивачем документів.

За результатами розгляду МД №24UА71U0 від 01.02.2024 (електронна митна декларація) та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/900089/2 від 02.02.2024.

Коригування митної вартості стало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.02.2024 № UA209170/2024/000374.

Також на виконання умов вищевказаного зовнішньо-економічного Контракту позивач придбав у продавця товар - прилади напівпровідникові фоточутливі, сонячні фотомодулі у зібраному стані для цивільного використання марки JA Solar JAM72D40-570/MB у кількості 684 шт.

Позивач визначив митну вартість товарів, обравши для цього основний метод, - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення вказаного товару позивач подав відповідачу електронну митну декларацію № 24UА83U2 від 01.02.2024 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією в якості підстави для застосування основного методу було надано документи, які місять відомості щодо ціни товару, а також додаткові документи на письмову вимогу митного органу за наслідками опрацювання поданих позивачем документів.

За результатами розгляду МД №24UА83U2 від 01.02.2024 (електронна митна декларація) та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/900090/2 від 02.02.2024.

Коригування митної вартості стало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.02.2024 № UA209170/2024/000375.

Також на виконання умов вищевказаного зовнішньоекономічного Контракту позивач придбав у продавця товар - прилади напівпровідникові фоточутливі, сонячні фотомодулі у зібраному стані для цивільного використання марки JA Solar JAM72D40-570/MB у кількості 720шт.

Позивач визначив митну вартість товарів, обравши для цього основний метод, - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення вказаного товару позивач подав відповідачу електронну митну декларацію №24UА65U0 від 08.02.2024 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією в якості підстави для застосування основного методу було надано документи, які місять відомості щодо ціни товару, а також додаткові документи на письмову вимогу митного органу за наслідками опрацювання поданих позивачем документів.

За результатами розгляду МД №24UА665U0 від 01.02.2024 (електронна митна декларація) та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000/2024/900121/2 від 09.02.2024.

Коригування митної вартості стало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.02.2024 № UA209170/2024/000485.

Не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, ч. 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, ч. 2 ст. 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. (ч. 6 ст. 54 МК України).

Так, ч. 7 ст. 54 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Крім цього, обов`язок доведення митної ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 804/16271/15, від 18 травня 2022 року у справі № 620/1735/20, від 21 вересня 2023 року у справі № 520/18432/21.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наведені вище правові норми дають підстави для висновку, що митний орган при реалізації своїх повноважень, щодо контролю за правильністю обчислення митної вартості декларантом, мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості. Однак, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей через неповноту поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Тобто, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою з огляду на те, що саме із цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування ним додаткових документів у декларанта та вчинення наступних дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребуванню підлягають не всі документи, що передбачені приписами статті 53 МК, а лише ті, що надають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Відтак, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митним органом іншої митної вартості лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до митного оформлення подано митну декларацію №24UА71U0 від 01.02.2024, з метою розмитнення та випуску вантажу в обіг на території України до неї додано наступні документи, зокрема: пакувальний лист (Packing list) № PL25/01/2024 від 25.01.2024; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № PL25/01/2024 від 25.01.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) № 29012024/2 від 29.01.2024; декларацію про походження товару (Declaration of origin) № PL25/01/2024 від 25.01.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 1/4007 від 30.01.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 20230825 від 25.08.2023; договір про надання послуг митного брокера № 2023/29 від 30.10.2022; договір (контракт) про перевезення № 26/1 від 26.01.2024; договір (контракт) про перевезення № 4 від 19.01.2024 (договір № 4 від 19.01.2024 на перевезення вантажів автомобільним транспортом, укладений між ТОВ «Бук» та ФОП ОСОБА_1 ); інші некласифіковані документи - технічна інформація на товар. Декларант на вимогу митного органу також надав витребувані документи: рахунок-проформу (Рrоformа invoice) Р08/01/2024 від 17.01.2024; платіжну інструкцію про оплату товару № 48 від 18.01.2024; копію митної декларації країни відправлення МRN24РL322080NS6FНLН9 від 29.01.2024.

За результатами розгляду МД №24UА71U0 від 01.02.2024 (електронна митна декларація) та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/900089/2 від 02.02.2024.

Підставою для прийняття митним органом цього рішення було:

- у гр. 16 та гр. 23 CMR № 29012024 від 29.01.2024, наявні штампи перевізника PE KOLIADUK VASYL, натомість у рахунку на сплату транспортно-експедиційних послуг та заявці на перевезення надавачем транспортно-експедиційних послуг виступає ФОП ОСОБА_1 . Документи, що визначають договірні відносини з PE KOLIADUK VASYL відсутні;

- відповідно до положень Інкотермс - 2020, термін EXW (Ex Works Франко завод (... назва місця) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Продавець не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

Враховуючи наведене, мийний орган дійшов висновку, що що декларантом не надано до митного оформлення товаросупровідні документи, які підтверджують числові значення вищезазначених складових митної вартості (навантаження, митне очищення), відповідно ці витрати не включено до митної вартості.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками відповідача з огляду на таке.

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» (LLC «BUCOVINIAN UNIVERSAL COMPANY») (покупцем) та компанією «ATMOSFERA POLSKA Sp. z о.о.» (продавцем) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 20230825 від 25.08.2023 (далі - Контракт) предметом якого є зобов`язання продавця продати, а покупця придбати товар (у даній справі - сонячні фотомодулі) за асортиментом, цінами, термінами і в кількості згідно Інвойсів.

Згідно п. 1.2 Розділу 1. Загальні положення договору. Предмет договору Контракту, перелік, асортимент, ціна, кількість товарів, місце та базис поставки згідно Інкртермс 2010 зазначається у проформа-рахунок та/або рахунках-фактурах, що є невід`ємною частиною договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до рахунку-фактури PL 25/01/2024 від 25.01.24, умови поставки товару - EXW Gdansk.

Умови постачання EXW (Ex Works) за Інкотермс 2010 означають, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання, коли надає товар покупцю на своєму підприємстві чи складі (наприклад, "Франко завод", "Франко склад"). Усі подальші витрати та ризики, включаючи завантаження на транспорт, митне оформлення для експорту, оплату митних зборів, перевезення та імпортне очищення, несе покупець.

Отже, за таких умов поставки декларант мав надати підтверджуючі документи щодо понесених витрат за перевезення товару до митного кордону України, витрат за навантаження товару та витрати за митне очищення товару для експорту, що відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ є складовими митної вартості.

На підтвердження таких витрат декларант надав до митного оформлення рахунок № 1/4007 від 30.01.24 на сплату транспортно-експедиторських послуг (а. с. 31) на суму 48 000 грн (міжнародне вантажне перевезення по маршруту Гданськ (Польща) - п/п Ягодин (Україна)), згідно якого, замовником перевезення є Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія», виконавцем перевезення, згідно договору-заявки № 26/01 від 26.01.2024, є ФОП ОСОБА_1 .

Однак, як правильно зазначалось в оскаржуваному рішенні, вищезазначені витрати, які поніс позивач у рахунку не відображено, що свідчить про непідтверджений рівень митної вартості, оскільки не всі її складові були включені у ціну.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що у гр. 16 та гр. 23 CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна) № 29012024 від 29.01.2024 (а. с. 27), наявні штампи перевізника PE KOLIADUK VASYL, натомість у рахунку на сплату транспортно-експедиційних послуг та заявці на перевезення надавачем транспортно-експедиційних послуг виступає ФОП ОСОБА_1 . Однак, документи, що визначають договірні відносини позивача з PE KOLIADUK VASYL відсутні, також відсутні договірні відносини між ФОП ОСОБА_1 та PE KOLIADUK VASYL.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/900089/2 від 02.02.2024 прийнято правомірно, оскільки відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до митного оформлення подано митну декларацію №24UА83U2 від 01.02.2024, з метою розмитнення та випуску вантажу в обіг на території України до неї додано наступні документи, зокрема: пакувальний лист (Packing list) №PL24/01/2024 від 25.01.2024; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №PL24/01/2024 від 25.01.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) №29012024/2 від 29.01.2024; декларацію про походження товару (Declaration of origin) №PL24/01/2024 від 25.01.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №1/0926 від 30.01.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №20230825 від 25.08.2023; договір про надання послуг митного брокера №2023/29 від 30.10.2022; договір (контракт) про перевезення №26/01 від 26.01.2024; договір (контракт) про перевезення №4 від 19.01.2024 (договір №4 від 19.01.2024 на перевезення вантажів автомобільним транспортом, укладений між ТОВ «Бук» та ФОП ОСОБА_1 ); інші некласифіковані документи - технічна інформація на товар. Декларант на вимогу митного органу також надав витребувані документи: рахунок-проформу (Рrоformа invoice) Р07/01/2024 від 17.01.2024; платіжну інструкцію про оплату товару №48 від 18.01.2024; копію митної декларації країни відправлення МRN24РL322080NS6FНL17 від 29.01.2024.

За результатами розгляду МД №24UА83U2 від 01.02.2024 (електронна митна декларація) та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/900090/2 від 02.02.2024.

Підставою для прийняття митним органом цього рішення було:

- у гр.16 та гр.23 CMR № 29012024-2 від 29.01.2024 р, наявні штампи перевізника PE KOLIADUK VASYL, натомість у рахунку на сплату транспортно експедиційних послуг та заявці на перевезення надавачем транспортно експедиційних послуг виступає ФОП ОСОБА_1 . Документи, що визначають договірні відносини з PE KOLIADUK VASYL відсутні;

- відповідно до положень Інкотермс -2020, термін EXW (Ex Works Франко завод (... назва місця) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Продавець не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

Тобто, на думку митного органу декларантом не надано до митного оформлення товаросупровідні документи, які підтверджують числові значення вищезазначених складових митної вартості (навантаження, митне очищення), відповідно ці витрати не включено до митної вартості.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками відповідача з огляду на таке.

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» (LLC «BUCOVINIAN UNIVERSAL COMPANY») (покупцем) та компанією «ATMOSFERA POLSKA Sp. z о.о.» (продавцем) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 20230825 від 25.08.2023 (далі - Контракт) предметом якого є зобов`язання продавця продати, а покупця придбати товар (у даній справі - сонячні фотомодулі) за асортиментом, цінами, термінами і в кількості згідно Інвойсів.

Згідно п. 1.2 Розділу 1. Загальні положення договору. Предмет договору Контракту, перелік, асортимент, ціна, кількість товарів, місце та базис поставки згідно Інкртермс 2010 зазначається у проформа-рахунок та/або рахунках-фактурах, що є невід`ємною частиною договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до рахунку-фактури PL 24/01/2024 від 25.01.24, умови поставки товару - EXW Gdansk.

Умови постачання EXW (Ex Works) за Інкотермс 2010 означають, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання, коли надає товар покупцю на своєму підприємстві чи складі (наприклад, "Франко завод", "Франко склад"). Усі подальші витрати та ризики, включаючи завантаження на транспорт, митне оформлення для експорту, оплату митних зборів, перевезення та імпортне очищення, несе покупець.

Отже, за таких умов поставки декларант мав надати підтверджуючі документи щодо понесених витрат за перевезення товару до митного кордону України, витрат за навантаження товару та витрати за митне очищення товару для експорту, що відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ є складовими митної вартості.

На підтвердження таких витрат декларант надав до митного оформлення рахунок № 1/0926 від 30.01.24 на сплату транспортно-експедиторських послуг (а. с. 47) на суму 48 000 грн (міжнародне вантажне перевезення по маршруту Гданськ (Польща)-п/п Ягодин (Україна)), згідно якого, замовником перевезення є Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія», виконавцем перевезення, згідно договору-заявки № 26/01 від 26.01.2024, є ФОП ОСОБА_1 .

Однак, як правильно зазначалось в оскаржуваному рішенні, вищезазначені витрати, які поніс позивач у рахунку не відображено, що свідчить про непідтверджений рівень митної вартості, оскільки не всі її складові були включені у ціну.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що у гр. 16 та гр. 23 CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна) № 29012024-2 від 29.01.2024 (а. с. 43), наявні штампи перевізника PE KOLIADUK VASYL, натомість у рахунку на сплату транспортно-експедиційних послуг та заявці на перевезення надавачем транспортно-експедиційних послуг виступає ФОП ОСОБА_1 . Однак, документи, що визначають договірні відносини позивача з PE KOLIADUK VASYL відсутні, також відсутні договірні відносини між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/900090/2 від 02.02.2024 прийнято правомірно, оскільки відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до митного оформлення подано митну декларацію №24UА65U0 від 08.02.2024, з метою розмитнення та випуску вантажу в обіг на території України до неї додано наступні документи, зокрема: пакувальний лист (Packing list) №PL06/02/2024 від 06.02.2024; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №PL06/02/2024 від 06.02.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) №06022024-2 від 06.02.2024; декларацію про походження товару (Declaration of origin) №PL06/02/2024 від 06.02.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №303 від 07.02.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №20230825 від 25.08.2023; договір про надання послуг митного брокера №2023/29 від 30.10.2022; договір (контракт) про перевезення №001 від 07.02.2024; договір (контракт) про перевезення №1 від 07.02.2024 (договір №4 від 19.01.2024 на перевезення вантажів автомобільним транспортом, укладений між ТОВ «Бук» та ТОВ «АНВІТ ТРАНС»); інші некласифіковані документи - технічна інформація на товар. Декларант на вимогу митного органу також надав витребувані документи: рахунок-проформу (Рrоformа invoice) Р01/02/2024 від 01.02.2024; платіжну інструкцію про оплату товару №51 від 02.02.2024; копію митної декларації країни відправлення МRN24SI89D5 від 06.02.2024.

За результатами розгляду МД №24UА665U0 від 01.02.2024 (електронна митна декларація) та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000/2024/900121/2 від 09.02.2024.

Підставою для прийняття митним органом цього рішення було:

- відповідно до положень Інкотермс термін FCA (…Namedplace) вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець відповідальності за відвантаження товару не несе. Згідно гр. 20 МД та гр. 4 CMR № 06022024-2 від 06.02.2024, товар завантажений в м. Cerknica, Slovenia, а адресою продавця є м. Krakow, Poland. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості;

- в експортній декларації країни відправлення 24SI89B5 від 06.02.2024, вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена в інвойсі від 06.02.24 за № PL06/02/2024;

- згідно проформи-інвойсу № 01/02/2024 від 01.02.2024, комерційного інвойсу № PL06/02/2024 від 06.02.2024, умовами поставки є EXW Gdansk Poland, однак умовами поставки що зазначені у гр. 20 МД є FCA Cerknica, Slovenia

- відповідно до гр. 4 CMR № 06022024-2 від 06.02.2024 товар завантажений в м. Cerknica, Slovenia, проте у рахунку на оплату транспортних послуг № 303 від 07.02.2024 пунктом завантаження визначено м. Копер, Словенія.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнала заявлену митну вартість.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками відповідача з огляду на таке.

Згідно п. 1.2 Розділу 1. Загальні положення договору. Предмет договору Контракту, перелік, асортимент, ціна, кількість товарів, місце та базис поставки згідно Інкртермс 2010 зазначається у проформа-рахунок та/або рахунках-фактурах, що є невід`ємною частиною договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що разом із МД від 08.02.2024 №24UA65U0 товаросупровідні документи, зокрема проформа-інвойс №01/02/2024 від 01.02.2024 та комерційний інвойс № PL06/02/2024 від 06.02.2024 визначають умови поставки EXW Gdansk Poland, проте у гр. 20 МД є FCA Cerknica, Slovenia.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно із Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010) термін FCA (FREE CARRIER (...named place) «франко-перевізник» (... назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. При цьому, вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі

Пунктом А.3 Інкотермс за умовами поставки FCA передбачено, що покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А.З "а". Також, за вказаних умов продавець зобов`язаний у відповідності до договору купівлі-продажу надати покупцю товар, рахунок-фактуру або еквівалентне йому електронне повідомлення, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть знадобитись за умовами договору купівлі-продажу.

Згідно з п. А.4. розділу FCA продавець зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 "а", у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно гр. 20 МД та гр. 4 CMR № 06022024-2 від 06.02.2024, товар завантажений в м. Cerknica, Slovenia, разом з тим у Контракті та комерційному інвойсі № PL06/02/2024 від 06.02.2024 адресою продавця є м. Krakow, Poland.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що жодних відомостей про наявність складських приміщень у продавця в назначеному місці позивачем не подано.

Тобто, належного документального підтвердження того, що у цьому випадку місце завантаження товарів є складом продавця, а отже і завантаження товарів на транспортний засіб здійснювалось за рахунок останнього, ні під час митного оформлення товарів, ні в подальшому в порядку ч. 8 ст. 55 МК України, позивачем надано не було.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку позивачем не включенні усі витрат завантаження, оскільки завантаження здійснено на складі Cerknica, натомість адресою продавця є м. Krakow, Poland, тобто завантаження проведено не на складській території продавця. У випадку, якщо складська територія не продавця, то усі витрати, згідно умов FCA, покладаються на покупця. У наданому рахунку-фактурі такі витрати не включені.

Отже, декларант не зміг підтвердити заявлений рівень митної вартості через те, що не усі складові митної вартості були включені у ціну.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм викладено в постанові Верховного Суду від 02.05.2024 у справ № 520/22458/23.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням відповідача, що позивачем не включено усі витрати за перевезення.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до наданого рахунка про вартість транспортних послуг № 303 від 07.02.2024 здійснено перевезення за маршрутом м. Копер м. Чернівці.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до заявлених умов поставки на позивача покладено обов`язок сплатити перевезення від названого місця до кордону України, в даному випадку від м. Cerknica до п/п Чоп. Однак, згідно рахунку № 303 від 07.02.2024 перевезення було сплачено лише за маршрутом м. Копер п/п Чоп. Відстань між м. Cerknica та м. Копер 74 км., вартість якої не включена у ціну перевезення, а отже, не включена у митну вартість.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МКУ, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки Львівською митницею правомірно були встановлені невідповідності у поданих декларантом позивачем документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, а тому відповідачем обґрунтовано не визнано заявлену митну вартість та прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900089/2 від 02.02.2024, №UА209000/2024/900090/2 від 02.02.2024, №UA209000/2024/900121/2 від 09.02.2024.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення, прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року у справі № 380/16345/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін