Справа № 489/6005/25
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/6005/25
Провадження № 2-а/489/143/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області, поліцейського 1 взводу 1 роти 4 батальйону Шинкаренка Віталія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив

В липні 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кащенка С.О. із використанням системи «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області, поліцейського 1 взводу 1 роти 4 батальйону Шинкаренка Віталія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 22.07.2025 працівником поліції відносно неї було винесено постанову про адміністративне правопорушення, відповідно до якої вона начебто керуючи транспортним засобом Peugeot 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не ввімкнула показник повороту при зміні напрямку руху, відповідно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Свою провину у вчиненні даного правопорушення ОСОБА_1 заперечує. Посилається на те, що вона є лікарем з медицини невідкладних станів, виїзної бригади центрального відділення станції екстреної (швидкої) медичної допомоги м. Миколаєва у КНП «Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» МОР, після чергування їхала до ГУ ДСНС в Миколаївській області на тренінг з оволодіння практичних навичок «Медицина невідкладних станів. Лікувальна справа». Позивач нещодавно поховала чоловіка та є водієм-новачком, нещодавно отримала водійське посвідчення та відповідально ставиться до керування транспортним засобом. 22.07.2025 близько 08:40 год. позивач, рухаючись по вул. 9 Слобідська, попередньо включивши правий показник повороту повернула на вул. Степову, проїхавши близько 30 м увімкнула лівий показник повороту, після чого була зупинена поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону Шинкаренком В.В. навпроти буд. № 4 по вул. Степова в м. Миколаєві. При цьому місце скоєння адміністративного правопорушення в оскаржуваній постанові зазначено як «вул. 9 Слобідська, 10», що не відповідає дійсності, в той час як місце вчинення правопорушення є важливою складовою постанови про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на вищевикладені обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 22.07.2025 серія ЕНА № 5282406 та закрити провадження у справі.

08.08.2025 на адресу суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що оскаржувану постанову винесено у повній відповідності до вимог діючого законодавства. Під час патрулювання 22.07.2025 поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Шинкаренком В. В. разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме водій автомобіля Peugeot 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Степова біля буд. № 4 в м. Миколаєві не подав світловий покажчик повороту при повороті, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України. Водієм вказаного автомобіля виявилась ОСОБА_1 . Працівник поліції належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки і перевірки документів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, який підтверджується відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів працівників поліції, поліцейським було прийнято рішення про винесення оскаржуваної постанови. Водію було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно неї, роз`яснено її права. При цьому ОСОБА_1 не заперечувала факт вчинення нею адміністративного правопорушення, що також підтверджується долученими до відзиву відеозаписами. Щодо визначення адреси вчинення адміністративного правопорушення, під час складання електронної постанови зазначена адреса місця скоєння правопорушення містить незначну технічну неточність, яка виникла внаслідок автоматичного визначення геолокації GPRS службовим логістичним пристроєм. Вказана адреса не суттєво відрізняється від фактичного місця події, що підтверджується матеріалами справи. Ця розбіжність не має істотного значення для правильного встановлення обставин правопорушення та не впливає на його кваліфікацію.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5282406 вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 22.07.2025 о 08:39 год. в м. Миколаєві, вул. 9 Слобідська, 10, не увімкнув показчик повороту при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2.б ПДР України. Порушення зафіксоване на БК 471629, 474681.

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено наступне.

Під час патрулювання 22.07.2025 поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Шинкаренком В. В. разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме водій автомобіля Peugeot 5008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Степова біля буд. № 4 в м. Миколаєві не подав світловий покажчик повороту при повороті, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України. Водієм вказаного автомобіля виявилась ОСОБА_1 . Поліцейським належним чином представився, пояснив суть правопорушення, позивачу повідомлено, що розгляд справи за ч. 2 ст. 122 КУпАП буде проводитись на місці, роз`яснено його права.

Після чого інспектор виніс оскаржувану постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 510,00 грн., відповідно до санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Факт вчинення позивачем ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху та процес притягнення її до адміністративної відповідальності, починаючи з фіксації порушення, записано працівниками патрульної поліції та відеозаписи надано суду.

Зокрема, з наданих відеозаписів вбачається, як автомобіль Peugeot 5008 з номерним знаком НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не ввімкнула покажчик повороту.

Також з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечує факт вчинення нею адміністративного правопорушення та пояснює: «Хорошо. Я не против. Я заплачу» (02:58 хв. відеозапису, долученого до відзиву).

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на те, що вчинені нею дії не містять складу адміністративного правопорушення, оскільки вона начебто ввімкнула покажчик повороту при зміні напрямку руху не знайшли свого підтвердження в суді та спростовані наданими доказами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується, в тому числі, наданими представником відповідача доказами у вигляді записів з відеореєстраторів.

Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані відомості враховуються судом при винесенні рішення.

При цьому, суд вважає наданий відеозапис належним та допустимим доказом при розгляді питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки він є змістовним, узгоджується з поясненнями сторін, посилання на вказаний запис міститься в оскаржуваній постанові.

Аналізуючи обставини справи, досліджені матеріали в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення якого її було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v. Ukraine, №4909, параграф 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Враховуючи викладене, інші аргументи позивача, визначені ним як підстави позовних вимог, не мають вирішального значення для розгляду справи по суті та не спростовують висновків суду про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, що відповідає п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України.

У відповідності до ст. 139 КАС України, оскільки у задоволенні позову відмовлено судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області, поліцейського 1 взводу 1 роти 4 батальйону Шинкаренка Віталія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: поліцейський 1 взводу 1 роти 4 батальйону Шинкаренко Віталій Вікторович, адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б;

відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, , адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б;

відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Повний текст рішення складено 01.10.2025.

Суддя Г.А. Микульшина