Справа № 420/7781/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/7781/25

Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А. Дата і місце ухвалення: 23.07.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000028/2 від 19.01.2025р., визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000038.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на виконання укладеного з фірмою «HUAYI GROUP (THAILAND) COMPANY LIMITED», Таїланд, зовнішньоекономічного договору (контракту) №100SH- PRIHUAYI від 13.06.2024р. ним було імпортовано на митну територію України товар (вантажні та легкові шини) згідно митної декларації №25UA18U2 від 16.01.2025р. Товар задекларовано за основним методом визначення вартості товарів - за ціною договору, та на підтвердження визначеної митної вартості товариством надані відповідні підтверджуючі документи. Однак, митним органом прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000028/2 від 19.01.2025р., яким обрано другорядний метод визначення митної вартості за ціною подібних (аналогічних) товарів. Також, Митницею оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000038. Вказане рішення та картку відмови ТОВ « 100 ШИН+» вважає незаконними та зазначало, що в оскаржуваному рішенні не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA5000500/2025/000028/2 від 19.01.2025р.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларацій митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000038 від 19.01.2025р.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ « 100 ШИН +» витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 23.07.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ « 100 ШИН+».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що за митною декларацією (МД) №25UA18U2 від 16.01.2025р. автоматизованою системою управління ризиками були встановлені наступні форми обов`язкового контролю: 105-2 Контроль правильностi визначення митної вартостi товарiв, 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені форми контролю є обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів. Прийняття цими посадовими особами рішення щодо нездійснення митного контролю у зазначених формах та обсягах не допускається. Спрацювання системи АСАУР є додатковим підтвердженням сумнівів митного органу у правильності визначення митної вартості товарів.

Також, апелянт посилається на те, що Одеською митницею встановлено, що у наданих підприємством документах містяться розбіжності, а також вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що обґрунтовано в п.33 прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості товарів №UA5000500/2025/000028/2 від 19.01.2025р. При цьому, згідно сталої практики Верховного Суду, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що на вимогу Митниці декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, розбіжності не спростовано. Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями, містились розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МК України, були підставою для прийняття Митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 2б).

ТОВ « 100 ШИН+» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу Митниці залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що ним надано належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти та достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом. Щодо наведених апелянтом розбіжностей, то товариство зазначає про їх необґрунтованість. Стверджує, що Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. Інших витрат пов`язаних з транспортуванням, навантаженням, обробкою, тощо позивач не ніс, про що відповідач був повідомлений листом ТОВ « 100 ШИН +» від 18.01.2025р. На дату винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №15188 від 19.12.2024р. був наявний у відповідача. Покупець товару не відповідає за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється у відповідності до законодавства країни відправлення, та внесення до неї відповідної інформації. До того ж, є можливість ідентифікувати митну декларацію країни відправлення з партією товару, що оцінюється. Чинним законодавством країни відправлення (Таїланд) або загальними принципами міжнародного права, наявність печатки митниці відправлення на рахунку-проформі не передбачено. ТОВ «Транспортні Рішення» є перевізником, залученим для здійснення перевезення Експедитором ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ» на виконання договору транспортного експедирування №26092024_4 від 26.09.2024р, укладеного з ТОВ « 100 ШИН+». За наведених обставин, позивач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ТОВ « 100 ШИН+» зареєстровано як юридична особа 28.12.2011р. та здійснює такі види діяльності за КВЕД: 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний); 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 50.20 Вантажний морський транспорт; 52.10 Складське господарство; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

13.06.2024р. між ТОВ « 100 ШИН+» (Покупець) та компанією «HUAYI GROUP (THAILAND) COMPANY LIMITED», Таїланд (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір №100SH-PRIHUAYI, за умовами якого Продавець передає, а Покупець приймає та оплачує товар - вантажні та легкові шини, диски в асортименті. Торгівельна марка (бренд) та дані про виробника товару будуть зазначатися в рахунку проформі а кількість та ціни, вказаним у Комерційних Інвойсах, що є невід`ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у Доларах США за одиницю товару та вказана у Інвойсі. Вартість товару кожної поставки та умови поставки визначаються згідно рахунку - проформі та Інвойсу. Порядок оплати товару визначається рахунком-проформою.

Відповідно до умов договору на підставі рахунку - проформи №202408602 від 19.09.2024р. ТОВ « 100 ШИН +» здійснило попередню оплату за банківським платіжним документом №43 від 24.09.2024р.

З метою додержання умов контракту сторони узгодили інвойс № від 25.09.2024р. відповідно до якого була узгоджена номенклатура, ціна та кількість Товару, яка склала 188 шт. шин, загальна вартість товару на умовах FOB (LAEM CHABANG) становить 31342,00 доларів США.

За вказаним контрактом позивачем поставлено на митну територію України товар: шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожній (всесезонний): 385/65R22.5-20 мод.RLB980 - 40 шт.; індекс навантаження - 160; індекс швидкості - K, посадочний діаметр -22,5; 385/65R22.5-20 мод.RR905 - 148 шт.; індекс навантаження 160; індекс швидкості - K, посадочний діаметр -22,5. Загальна кількість 188 шт. Виробник «HUAYI GROUP (THAILAND) COMPANY LIMITED». Торговельна марка: DOUBLECOIN. Країна виробник TH.

З метою митного оформлення товару, поставленого за контрактом №100SH-PRIHUAYI від 13.06.2024р. позивачем була подана електронна митна декларація №25UA18U2 від 16.01.2025р., у графі 42 якої визначено митну вартість товару за основним методом - за ціною договору (контракту) на рівні 189,90 Дол. США за один./ або 2,48 Дол. США/ кг.

На підтвердження заявленої до декларування митної вартості товару декларантом, разом із митною декларацією №25UA18U2 від 16.01.2025р. було надано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) Б/Н від 25.09.2024р.; рахунок-проформа (Proforma invoice) №202408602 від 19.09.2024р.; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № від 25.09.2024р.; коносамент (Bill of lading) №01 від 19.10.2024р.; автотранспортна накладна (Road consignment note) №4441 від 15.01.2025р.; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №CO2024-99K-00180215 від 25.10.2024р.; банківський платіжний документ, що стосується товару, №43 від 24.09.2024р.; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №ТФ6 від 18.12.2024р.; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно- експедиційних послуг, №15188 від 19.12.2024р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару Б/Н від 18.12.2024р.; прейскурант (прайс-лист) виробника товару Б/Н від 25.09.2024р.; розрахунок ціни (калькуляція) № від 25.09.2024р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) №100SH- PRIHUAYI від 13.06.2024р.; договір (контракт) про перевезення №26092024_4 від 26.09.2024р.; документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами (Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») №UА.РN.191.3870-24 від 11.12.2024р.; інші некласифіковані документи №00045181 від 26.09.2024р.; копія митної декларації країни відправлення №А317 від 16.10.2024р.

На вимогу митного органу про надання додаткових документів 18.01.2025р. декларантом було надано додатково лист-пояснення ТОВ «100 ШИН+» від 18.01.2025р. та повторно банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно- експедиційних послуг 15188 від 19.12.2024р.

За результатами опрацювання поданої МД та документів Одеською митницею винесена картка відмови у прийнятті митної декларації №UА500500/2025/000038 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2025/000028/2 від 19.01.2025р., яким митну вартість товару визначено за другорядним (3) методом щодо подібних (аналогічних) товарів.

У п.33 рішення про коригування митної вартості зазначено, що у поданих документах містяться розбіжності, а саме:

- відповідно до вимог розділу III «Правил...», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012р. №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту;

- за п.3.8 договору (контракту) про перевезення від 26.09.2024р. №26092024_4 витрати, пов`язані з організацією морського перевезення вантажу клієнта, оплачуються останнім на підставі рахунку протягом 3 банківських днів, проте до митного оформлення жодних банківських документів не подано;

- в наданій до митного оформлення митній декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт доставки товарів відповідно до умов поставки FOB;

- надана проформа-інвойс №202408602 від 19.09.2024р. не містить відбитків митних органів (країни відправлення і країни призначення). Проформа-інвойс це формально виставлений рахунок-фактура, мета якого оголосити вартість товару чи послуги. Прайс-лист це перелік товарів чи послуг коротким описом їх характеристик і зазначенням цін. В прайс-листі, поданому до митного оформлення, зазначено, що він діє один день для складання комерційного документа. Тобто, даний прайс-лист виробника товарів не призначений для необмеженого кола осіб та не може використовуватись для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів;

- в CMR від 15.01.2025р. №4441 зазначено перевізником TRANSPORTNI RISHENNYA LTD, а в наданому від 18.12.2024р. документі про перевезення зазначено ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ».

Додатково у спірному рішенні митним органом зазначено, що товариством не надані усіх документів, згідно з переліком у ч.2 ст. 53 МК України, а тому розбіжності у заявленій митній вартості товару не спростовано.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару №1 3,4466 дол.США/кг нетто (МД від 22.08.2024р. №UA209170/2024/69003), ніж заявлено декларантом 2,4823 дол.США/кг нетто.

Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Не погоджуючись з правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000028/2 від 19.01.2025р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000038 ТОВ « 100 ШИН+» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ « 100 ШИН+» метод визначення митної вартості товару документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної ТОВ « 100 ШИН+» митної вартості товару, заявленому у спірному випадку до декларування, Одеська митниця у п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000028/2 від 19.01.2025р. зазначила, що відповідно до вимог розділу III наказу МФУ від 24.05.2012р. №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

При цьому, митниця не конкретизувала, в чому саме полягає порушення товариством вказаного наказу МФУ від 24.05.2012р. №599.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України до митного оформлення подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження транспортних витрат за маршрутом LAEM CHABANG (Таїланд) до ПП Чорноморськ (Україна) по митній декларації №25UA18U2 від 16.01.2025р. до митного оформлення ТОВ « 100 ШИН+» було надано довідку про транспортні витрати від 18.12.2024р., яка містить інформацію про вартість перевезення та супутніх витрат, номер контейнеру (MRKU5744441), номер коносаменту 01), що співпадає з товаросупровідними документами. Також, декларантом надано договір (контракт) на надання транспортно-експедиційних послуг №26092024_4 від 26.09.2024р, рахунок на оплату вартості перевезення №ТФ6 від 18.12.2024р., банківський платіжний документ про оплату послуг перевезення №15188 від 19.12.2024р.

Надання митному органу вищевказаних документів підтверджується карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000038.

Положеннями МК України не визначено конкретного переліку документів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019р. у справі №804/16553/14 зазначив, що законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, а тому такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами.

Оскільки законодавством не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, колегія суддів доходить висновку, що надані митному органу документи є належними та допустимими доказами розміру таких витрат в розумінні Правил №599, якими, до того ж, наведено приблизний перелік документів, які можуть підтвердити витрати на транспортування.

Також, в пункті 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів Митниця зазначила, що за умовами п.3.8 договору (контракту) про перевезення від 26.09.2024р. №26092024_4 витрати, пов`язані з організацією морського перевезення вантажу клієнта, оплачуються останнім на підставі рахунку протягом 3 банківських днів, проте до митного оформлення жодних банківських документів не подано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про необґрунтованість таких посилань Митниці, оскільки ТОВ «100 ШИН+» надало банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №15188 від 19.12.2024р.

До того ж, вказаний документ двічі надавався товариством, а саме: разом з митною декларацією №25UA18U2 від 16.01.2025р. та згодом разом із поясненнями товариства від 18.01.2025р. Причин неврахування цього документа апелянт не зазначає.

Необґрунтованими, також, колегія суддів вважає посилання Митниці на те, що надана проформа-інвойс №202408602 від 19.09.2024р. не містить відбитків митних органів (країни відправлення і країни призначення).

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій Одеською митницею не надано доказів того, що чинним законодавством країни відправлення (Таїланд) або загальними принципами міжнародного права передбачено обов`язковість наявності печатки митниці відправлення на рахунку-проформі.

Що ж до посилань апелянта на те, що в наданій до митного оформлення митній декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт доставки товарів відповідно до умов поставки FOB, то колегія суддів зазначає, що експортна декларація є документом, що підтверджує законність вивезення продукції з країни-експортера та декларант не несе відповідальності за її заповнення експортером.

Митна декларація країни відправлення №А317 від 16.10.2024р. містить посилання на інвойс № від 25.09.2024р., в якому, в свою чергу, зазначено умови поставки товару.

Колегія суддів критично ставиться до посилань апелянта на те, що наданий прайс-лист виробника товарів не призначений для необмеженого кола осіб та не може використовуватись для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів, оскільки прайс-лист є додатковим документом довільної форми, що має інформативний характер.

У спірному рішенні про коригування митної вартості товарів та в обґрунтування вимог апеляційної скарги Одеська митниця зазначає, що в CMR від 15.01.2025р. №4441 зазначено перевізником TRANSPORTNI RISHENNYA LTD, а в наданому документі про перевезення від 18.12.2024р. зазначено ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ».

Як вже зазначалося, до митного оформлення позивачем, серед іншого, надано автотранспортну накладну (CMR) №4441 від 15.01.2025р., що підтверджує транспортування товару за маршрутом м. Чорноморськ (Україна) - м. Одеса (Україна).

У графі 16 вказаної накладної в якості перевізника зазначено ТОВ «Транспортні Рішення» (TRANSPORTNI RISHENNYA LTD).

Вказане підприємство було залучене для здійснення перевезення експедитором за укладеним договором транспортного експедирування №26092024_4 від 26.09.2024р. ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ». Умовами п.2.3.5 вказаного договору Експедитору надано право залучати для виконання зобов`язань за цим договором третіх осіб, при цьому зазначено, що Експедитор несе відповідальність за дії залучених осіб, як за свої власні.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що наявність розбіжностей, про які йдеться в спірному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000028/2 від 19.01.2025р., спростовується матеріалами справи, на що правильно звернув увагу суд першої інстанції.

Апеляційна скарга Одеської митниці не містить обґрунтування помилковості таких висновків суду.

Варто зазначити, що апелянт обмежився посиланням в поданій ним апеляційній скарзі на підстави для коригування митної вартості, зазначені в спірному рішенні №UA500500/2025/000028/2 від 19.01.2025р., кожній з яких, на думку колегії суддів, судом надано належну правову оцінку.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ненадання ТОВ « 100 ШИН+» всіх додатково витребуваних документів, оскільки відсутність всіх визначених Митницею додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Одеської митниці та скасування рішення від 23.07.2025р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 вересня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук