Справа № 932/12667/25
Суддя: Потоцька С. С.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-аз/932/9/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Потоцької С.С., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення іноземця або особи без громадянства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасування рішення про примусове видворення іноземця або особи без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 13.08.2025 № 000522.

Ухвалою від 22.09.2025 відкрито провадження у справі, призначений судовий розгляд.

Представник позивача-адвокат Чередниченко А.В. подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення на період розгляду справи по суті дію рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 №000522 від 13.08.2025.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що у разі невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення № 000522 з боку Відповідача можуть бути вчинені заходи та дії, які будуть спрямовані на примусове видворення ОСОБА_1 до країни походження, тобто до російської федерації (зокрема звернення до органів виконавчої служби, та інших органів).З урахуванням цього є необхідність забезпечення позову

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадження якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення.

Водночас, пунктом 10 розділу I. Загальні положення Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 встановлено, що рішення органів ДМС, органів охорони державного кордону та органів СБУ про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Оскарження рішень про примусове повернення або примусове видворення зупиняє їх дію, якщо іноземець оскаржив це рішення у встановленому законом порядку до суду - у межах строків, визначених частинами другою-четвертою статті 288 Кодексу адміністративного судочинства України, незалежно від того, чи суд у порядку забезпечення адміністративного позову відповідною ухвалою зупинив дію рішення суб`єкта владних повноважень або його окремих положень, що оскаржуються.

Отже, враховуючи, що дія рішення про примусове видворення зупинена на підставі чинного законодавства та не потребує додаткового вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150, 151,154,256,288 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чередниченко А.В. про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення іноземця або особи без громадянства.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. протягом десяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.С. Потоцька