Справа № 360/1477/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року справа №360/1477/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 р. у справі № 360/1477/24 (головуючий І інстанції О.М. Качанок) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування грошового зобов`язання та вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ), звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області з нарахування грошового зобов`язання ОСОБА_1 зі сплати транспортного податку у розмірі 22916,67 грн за 2021 рік, згідно з податковим повідомленням-рішенням від 29.10.2021 № 1-0505 та скасувати грошове зобов`язання ОСОБА_1 зі сплати транспортного податку у розмірі 22916,67 грн за 2021 рік;

- виключити з електронного кабінету платника ОСОБА_1 відомості про наявність заборгованості зі сплати транспортного податку у розмірі 22916,67 грн за 2021 рік.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

Визнав протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області з нарахування грошового зобов`язання ОСОБА_1 зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у сумі 22916,67 грн за 2021 рік.

Зобов`язав Головне управління ДПС у Донецькій області здійснити коригування даних інтегрованої картки платника - ОСОБА_1 , шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності заборгованості зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у сумі 22916,67 грн за 2021 рік.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 коп.).

Встановив ОСОБА_1 п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення суду для подання доказів понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

31.01.2025 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з Головного управління ДПС у Донецькій області на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що у розділі 3 договору про надання правової допомоги позивач з адвокатом визначили, що розмір гонорару, який належить до сплати адвокату або надання правової допомоги безкоштовно, визначається сторонами обопільно з урахуванням Правил адвокатської етики і положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і закріплюється у додатку № 1 «Протокол визначення розміру гонорару», який є невід`ємною частиною договору.

Гонорар сплачується адвокату на умовах та у порядку, передбаченому додатком № 1 до договору про надання правової допомоги. Сторони погодили протокол визначення гонорару при розгляді справи в суді першої інстанції до договору б/н від 13.09.2024, де узгодили розмір гонорару, що становить 6000,00 грн.

Отже, після ухвалення Луганським окружним адміністративним судом рішення від 29.01.2025 у справі № 360/1477/24 позивач надає суду у встановлений абзацом 2 частини 7 статті 139 КАС України строк докази на підтвердження витрат Гурченкової Ганни Олександрівни, пов`язаних із оплатою послуг адвоката із надання правничої допомоги щодо розгляду даної справи Луганським окружним адміністративним судом, тобто витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

04.02.2025 Головним управлінням ДПС у Донецькій області подано заяву із запереченнями проти стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування якої вказано, що позивачем у позовній заяві та під час розгляду справи у суді вимоги щодо стягнення витрат понесених ним саме у зв`язку з отриманням правничої допомоги у даній справі не заявлялись.

Справи даної категорії, мають сталу судову практику, порядок відкриття провадження в адміністративній справі та строки судового розгляду таких справ, чітко визначені Кодексом адміністративного судочинства України, що не потребує докладання додаткових зусиль при вивченні зазначених питань.

Також відповідач вважає, що заяву та докази про витрати на послуги адвоката подані з порушенням вимог КАС України, крім того суми витрат є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, об`ємом наданих послуг та тривалістю розгляду справи.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні заяви про стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року задоволено частково заяву адвоката Яковенко Оксани Григорівни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 360/1477/24, а саме суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний номер 44070187, місцезнаходження: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 коп.).

Відповідач, не погодившись з таким додатковим рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким відмовити в задоволені заяви.

Скарга обґрунтована тим, що розмір гонорару адвокату визначається за погодженням з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт. Для прикладу, якщо адвокат аналізує законодавство, яке становить правове підґрунтя спірних правовідносин, то суду можна надати роздруковані судові рішення, можливо, із помітками адвоката, щоб довести факт виконання роботи.

Або ж це може бути оформлено у вигляді довідки, яка встановлює, які саме судові рішення були проаналізовані адвокатом та до яких висновків він прийшов.

Будь-які юридичні результати роботи, які були зроблені у ході підготовки до справи все це також може бути надано для підтвердження виконаної роботи, тому вважаємо факт вивчення судової практики не є доведеним.

ГУ ДПС у Донецькій області вважає, не спів мірними час та вартість підготовки заяви з додатками та інших дій зазначених в акті.

Суд посилаючись на обґрунтованість вартості виконання робіт, не надав оцінки вищезазначеним обставинам, значенню справи для позивача, не навів належного аргументу що ціна на надані послуги включає витрати правничої допомоги в межах розгляду інших справ та не доведено співмірність витрат заявлених до відшкодування.

Проаналізувавши зроблений позивачем розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, значенню справи для позивача, відповідач вважає, що позивачем недоведено належними та допустимими доказами співмірність його витрат на правничу допомогу із складністю предмету позову його значення для позивача та обсягу наданих робіт.

Вищезазначені обставини у їх сукупності свідчать про те, що витрати на послуги адвоката, заявлені до стягнення відповідачем є завищеними та не спів розмірними зі складністю справи, витраченим часом (враховуючи кількість документів та об`єм поданих доказів )та об`ємом наданих послуг.

Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що належних доказів та аргументів на підтвердження незаконності й необґрунтованості додаткового рішення суду першої інстанції Відповідач не наводить.

Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката складали 6000,00 грн. На підтвердження цих витрат, як вже зазначено вище, надано копії таких документів: договору про надання правової допомоги від 13.09.2024, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 «Протокол визначення розміру гонорару (далі - Додаток № 1 до Договору), детальний опис робіт (наданих послуг) від 29.01.2025, акт приймання-передачі наданих послуг № 29/01/2025 від 29.01.2025 до договору про надання правової допомоги б/н від 13.09.2024.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постанові від 21.02.2021 у справі № 280/2635/20, у постанові від 03.03.2021 у справі № 640/18964/17, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства.

Також Верховний Суд у постанові від 01.11.2022 у справі № 757/24445/21-ц зазначив, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

У Постанові ВС від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17, від 13.02.2019 року у справі № 911/739/15 - суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами.

У заяві про ухвалення додаткового рішення від представника заявника зазначалось Рішення №13/1/7 Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 року, в якому рекомендована вартість години роботи адвоката повинна становити не менше 0,25 мінімальної заробітної плати встановленої на день оплати. З 01.01.2025 року мінімальна заробітна плата становить 8 000,00 грн, отже 0,25 мінімальної заробітної плати 2000,00 грн. Відповідно до Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги станом на 29.01.2025 року, адвокатом витрачено 8 годин. Звертаємо увагу суду, що узгоджена сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката менша, ніж рекомендована.

Загальний розмір гонорару Адвоката за надання правової (правничої) допомоги становив 6000,00 грн, суд у своєму додатковому рішенні від 10 лютого 2025 року зазначив, що дана категорія справ відноситься до справ незначної складності, заявлена сума витрат на правничу допомогу не відповідає ознакам співмірності, а також позовні вимоги було задоволено частково, і тому зменшив суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 4 000,00 грн.

Отже, суд визначив суму витрат на правничу допомогу, яка відповідає ознакам співмірності у даній справі у розмірі 4000,00 грн, і яка має бути стягнута за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, тому доводи Відповідача щодо скасувати додаткового рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.02.2025р. по справі № 360/1477/24, вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також позивач просить, у разі залишення без задоволення апеляційної скарги Головного управління ДПС у Донецькій області стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Донецькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у справі в суді апеляційної інстанції, зокрема витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5000 гривень 00 копійок.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано копії таких документів: договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 (далі - Договір), додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 «Протокол визначення розміру гонорару (далі - Додаток № 1 до Договору), детальний опис робіт (наданих послуг) від 29.01.2025, акт приймання-передачі наданих послуг № 29/01/2025 від 29.01.2025 до договору про надання правової допомоги б/н від 13.09.2024.

Згідно з пунктами 1.1 адвокат зобов`язується за дорученням клієнта надавати йому юридичні послуги, визначені у п. 2.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 2.1 Договору адвокат надає клієнту наступні послуги: консультування клієнта з усіх правових питань, що виникають у клієнта при користуванні своїми правами та виконанні своїх обов`язків, в тому числі з питань, що виникають в ході будь-яких виконавчих проваджень з примусового виконання рішення суду, та на підставі будь-яких інших виконавчих документів, в яких стороною виконавчого провадження є клієнт, підготовка процесуальних документів, представництво інтересів клієнта в судових органах всіх юрисдикцій та інстанцій в якості представника, представництво клієнта в державних органах, інших офіційних державних установах та організаціях, у тому числі подання до них заяв, скарг тощо, застосовуючи всі передбачені законом засоби для захисту прав та охоронюваних законом інтересів, а також отримання від відповідних державних органів, установ та організацій всіх документів адресованих клієнту.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору розмір гонорару, що належить до сплати адвокату, або надання правової допомоги безкоштовно визначається сторонами обопільно, з урахуванням Правил адвокатської етики, і положень Закону України «Про адвокатуру», і закріплюється у додатку № 1 «Протокол визначення розміру гонорару», який є невід`ємною частиною Договору.

Гонорар сплачується адвокату на умовах та у порядку, передбаченому додатком № 1 до Договору.

Згідно з Додатком № 1 до Договору адвокат Яковенко Оксана Григорівна та клієнт ОСОБА_1 , підтверджують, що сторонами досягнуто згоди про розмір гонорару, що належить до сплати адвокату за надання правничої допомоги клієнту в межах договору про надання правової допомоги б/н від 13.09.2024 з питання визнання в судовому порядку дій Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області протиправними, скасування грошового зобов`язання та вчинення певних дій, який станом на дату укладення даного Протоколу становить загальну суму 6000,00 грн (шість тисяч гривень), з розрахунку 750,00 грн за одну годину надання послуг. Сторони погодили строк сплати гонорару - протягом 30 календарних днів з дня підписання акту приймання- передачі наданих послуг, визначених в даному Протоколі. Сплата здійснюється шляхом безготівкового переказу коштів на особистий банківський рахунок адвоката.

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги в межах справи № 360/1477/24, станом на 29.01.2025 та актом приймання-передачі наданих послуг № 29/01/2025 від 29.01.2025 до договору про надання правової допомоги б/н від 13.09.2024 адвокат надав, а позивач прийняв таку правничу (правову) допомогу:

- первинна консультація клієнта, погодження та складання Протоколу визначення розміру гонорару до договору про надання правової допомоги (1 година);

- ознайомлення та вивчення наданих клієнтом матеріалів; отримання додаткових матеріалів (1 година);

- здійснення юридичного, аналітичного аналізу положень законодавства, пошук та вивчення судової практики Верховного Суду з подібних питань (2 години);

- складання позовної заяви до Луганського окружного адміністративного суду (2 години) (в акті допущено описку та вказано до Львівського окружного адміністративного суду; в детальному описі робіт назву суду зазначено правильно);

- складання інших заяв по суті справи, клопотань та/або заяв з процесуальних питань (за необхідності) (2 години).

В акті виконаних робіт також зазначено, що вартість послуг за цим актом складає 6000,00 грн, з розрахунку 750,00 грн за одну годину надання послуг. Порядок та строки розрахунку визначені Договором та додатком № 1 до нього.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч. 1, ч. 2 та 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Стаття 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положення частин 1 та 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України , кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підтвердження складу та розміру витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто законодавець визначив, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу (постанови Верховного Суду від 29.03.2018 р. у справі №907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18).

Також, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Така позиція є усталеною і підтверджується постановами Верховного Суду, наприклад від 01.09.2021 у справі №178/1522/18, від 10.11.2021 у справі №329/766/18, від 23.12.2021 у справі № 923/560/17, від 28.09.2021 у справі №160/12268/19, від 04 грудня 2023 року справа №420/329/21.

Також, зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

Позивачем до суду подана заява про винесення додаткового рішення суду стосовно розподілу судових витрат, а саме позивач просив стягнути з відповідача суму витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень.

Дослідивши докази стосовно витрат позивача на правничу допомогу, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів дійшла до переконання щодо обґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 4000 грн.

Суд зазначає, що відповідач не спростовував та не спростовує надання правничої допомоги, при цьому, апеляційна скарга не містить вимоги щодо зменшення судових витрат, а відповідач фактично наполягає на відмові у стягненні судових витрат, що за наявністю наданої правничої допомоги не передбачено чинним процесуальним законодавством.

Вирішуючи спір щодо розміру витрат правничої допомоги, суд виходив з критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та на думку суду, дійшов до вірного висновку щодо зменшення їх розміру.

Відповідач не довів не співмірність витрат заявлених до відшкодування, визначених судом першої інстанції, не надав будь-яких доказів того, що ціни на послуги адвоката є явно завищеними на ринку юридичних послуг.

Щодо посилання апелянта на те, що відсутність належного документального підтвердження витрат на правову допомогу, що на його думку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат у повному обсязі, суд зазначає, що законодавство вимагає документального підтвердження та доведення витрат, при цьому не встановлює вичерпного чи обов`язкового переліку документів які необхідні надати, вказаний доказ не є обов`язковим для підтвердження понесених судових витрат.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сумарно відшкодуванню підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначалось, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, тобто відповідача. Відповідачем не було надано суду апеляційної інстанції клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також не вчинено дій по доведенню не співмірності витрат, заявлених позивачем до відшкодування.

Проте, як зазначалось, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Колегія суддів враховує, що дана справа є типовою, представником відповідача в межах розгляду справи в суді першої інстанції було здійснено дії щодо складання відзиву, тому розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним з категорією даної справи, не відповідають характеру спірних правовідносин та предмету доказування у даній справі незначної складності, отже підлягають зменшенню.

Отже, сума підтверджених витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, згідно вищевказаним доказам, на переконання суду складає - 2000 грн.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 р. у справі № 360/1477/24 - залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області судові витрати пов`язані з правничою допомогою в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 30 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

І.В. Геращенко