Справа № 160/29041/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/29041/24

Головуючий суддя І інстанції Бухтіярова М.М.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 в адміністративній справі №160/29041/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.09.2024 року №10 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2 ОСОБА_1 , згідно рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 року № 1/-р/2020 у справі № 1- 5/2018(746/15);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 наступні періоди роботи у ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 16.01.1998 року по 27.04.1998 учень електрослюсаря поверхні, з 28.12.1999 року по 28.05.2001 року та 29.05.2006 року по 10.11.2006 року електрослюсар поверхні 3 розряду, з 01.01.2017 року по 31.07.2018 року електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування на дільниці шахтного транспорту № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до заяви про призначення пенсії від 16.09.2024 року згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХII, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» під 02.03.2015 №213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.09.2024 №10 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, періоди її роботи з 16.01.1998 по 27.04.1998, з 28.12.1999 по 28.05.2001, з 29.05.2006 по 10.11.2006 та з 01.01.2017 по 31.07.2018.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскільки позивачем не було досягнуто 50-річного віку станом на 11.10.2017, відповідно умови призначення їй пільгової пенсії мають визначатися на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України (ID-картка) № НОМЕР_1 , виданого 04.04.2019, орган, що видав 1237; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

16.09.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відділ обслуговування громадян №23 (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком.

Згідно з розпискою-повідомленням до заяви від 16.09.2024 за вх.№7459 позивачем до заяви долучено копії наступних документів: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, ID-картка, диплом про навчання, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників №1416-2302, документи про виконання роботи, яка дає право на певний вид пенсій, №289 та №467, документи про місце проживання (реєстрації) особи, інший документ (КПР) від 16.09.2024, свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові, свідоцтво про шлюб, трудова книжка, свідоцтво про народження дитини.

За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.09.2024 №10 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до наведеного рішення, вік заявниці становить 50 років 7 місяців. Страховий стаж особи становить 27 років 11 місяців 22 дні, пільговий стаж за Списком №2 складає - 6 років 8 місяців 1 день. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу згідно з трудової книжки від 01.03.1993 НОМЕР_2 не зараховано період роботи з 10.04.1993 по 16.01.1998 - оскільки відсутні дані про реорганізацію АП фірма «Стиль» в КП «Стиль». До пільгового стажу роботи за Списком 2 згідно з довідки від 11.09.2024 №14/6-2302 не зараховано: ??період роботи з 16.01.1998 по 27.04.1998 за професією учень електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування на дільниці шахтного транспорту з одночасним індивідуальним навчанням на цій дільниці, оскільки посада учня електрослюсаря не передбачена, як посада, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах; ??періоди роботи з 28.12.1999 по 28.05.2001 та з 29.05.2006 по 10.11.2006 на посаді електрослюсаря (слюсаря) з ремонту устаткування на дільниці шахтного транспорту, оскільки наявні перерви в атестації робочих місць за зазначені періоди.

Висновок: у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 відмовити, оскільки заявниця не досягла настання пенсійного віку 55 років.

Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів (форма РС-право) номер ПС:10 страховий стаж позивача станом на дату звернення 16.09.2024 становить 27 років 11 місяців 22 дні, пільговий стаж за Списком №2 06 років 08 місяців 01 день, до пільгового стажу зараховано наступні періоди:

з 28.04.1998 по 27.12.1999 Список №2 01 рік 08 місяців 0 днів;

з 29.05.2001 по 31.12.2003 Список №2 02 роки 07 місяців 03 дні;

з 01.01.2004 по 25.12.2005 Список №2 2 роки 0 місяців 0 днів;

з 26.12.2005 по 28.05.2006 Список №2 0 років 06 місяців 0 днів.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах, а також з не зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 16.01.1998 по 27.04.1998, з 28.12.1999 по 28.05.2001, з 29.05.2006 по 10.11.2006, та з 01.01.2017 по 31.07.2018, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 28.04.1998 працювала на посаді за Списком №2 (розрахунок страхового стажу на дату звернення 16.09.2024), а тому мала легітимні очікування щодо настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію, тому суд приходить до висновку, що відмовляючи позивачеві у призначенні пенсії за віком з підстав недосягнення пенсійного віку, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.09.2024 №10 є протиправним та підлягає скасуванню. Зауважено, що відмовляючи позивачу у зарахуванні спірних періодів її роботи до пільгового стажу за Списком №2, відповідач діяв протиправно, тому з метою ефективного захисту суд вважає необхідним відновити порушені права шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 вказаних періодів її роботи.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) розділом XIV-І, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, народжених до 31 березня 1969 року - після досягнення 54 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 року за результатами апеляційного розгляду зразкової справи № 360/3611/20, правові висновки якого суд має враховувати при прийнятті рішення (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів справи видно, що на момент звернення позивача до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах остання досягла 50 років, що в силу вищенаведених правових приписів є достатнім для призначення пільгової пенсії за Списком № 2.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення пенсії позивачу ПФУ не застосувало підхід, який був би найбільш сприятливим для останньої, а саме: не врахувало висновки, викладені Конституційним Судом України в рішенні від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.09.2024 №10, яким відмовлено позивачу в призначенні пільгової пенсії за Списком №2.

Що стосується наявності у позивача права на зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 16.01.1998 по 27.04.1998, з 28.12.1999 по 28.05.2001, з 29.05.2006 по 10.11.2006 та з 01.01.2017 по 31.07.2018, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до п.10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за №1451/11731) (далі по тексту Порядок №383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі Порядок № 637).

Також, згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 23 Порядку № 637 передбачено, що документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Як видно з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 01.03.1993, остання у спірні періоди працювала на наступних посадах та у таких підприємствах:

- з 16.01.1998 по 27.04.1998 учнем електрослюсаря на поверхні у ВАТ «Шахта «Павлоградська» (записи №6-№7);

- з 28.04.1998 по 31.12.2012 електрослюсарем на поверхні 3 розряду ДВАТ «Шахта «Павлоградська» (записи №7-№8);

- з 01.01.2013 по 31.12.2021 електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування на дільницю шахтного транспорту №1 ВСП «Шахтоуправління «Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (записи №12-14); за результатами атестації професія електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування відноситься до Списку №2, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення (розпорядження №194 від 21.01.2013).

Трудова книжка також містить відомості про реорганізацію Шахти «Павлоградська».

Колегія суддів зазначає, що трудова книжка в частині спірного періоду оформлена у відповідності до вимог законодавства, записи містять дати та номери розпоряджень (наказів) про прийняття на посаду, переведення, про атестацію робочого місця електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування за Списком №2 для поширення пільг пенсійного забезпечення.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем разом із трудовою книжкою до заяви про призначення пенсії надавалась довідка Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відсутніх записів у ній №14/6-2302 від 11.09.2024.

Згідно з довідкою №14/6-2302 від 11.09.2024, позивач працювала повний робочий день у ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПАВЛОГРАДСЬКЕ» (ш. «Павлоградська») ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» за наступними професіями (посадами):

за період з 16.01.1998 р. по 27.04.1998 р., виконувала в гірничому виробництві ведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля з повним робочим днем на поверхні шахти, прийнята по професії учень електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування на дільниці шахтного транспорту з одночасним індивідуальним навчанням по цій професії. Дана професія дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, передбачених ч.2 п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та передбачених Списком 2 розділ 1 підрозділ 1 пункт а позиція 2010100а 19931 постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994р.; за період з 16.01.1998 р. по 27.04.1998 р. - 0 років 3 місяці 12 днів;

за період 28.04.1998 р. по 15.01.2003 р., виконувала в гірничому виробництві ведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля з повним робочим днем на поверхні шахти, професія, посада - електрослюсар (слюсар) черговий з ремонту устаткування на дільниці шахтного транспорту. Дана професія дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, передбачених ч.2 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та передбачених Списком 2 розділ 1 підрозділ 1 пункт а позиція 2010100а 19931 постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994р.; за період з 28.04.1998 р. по 15.01.2003 р. - 4 роки 8 місяців 18 днів;

за період з 16.01.2003 р. по 10.11.2006 р. виконувала в гірничому виробництві ведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля з повним робочим днем на поверхні шахти, професія, посада - електрослюсар (слюсар) черговий з ремонту устаткування на дільниці шахтного транспорту. Дана професія дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, передбачених ч.2 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та передбачених Списком 2 розділ 1 підрозділ 1 пункт а позиція 1.1.а постанова Кабінету Міністрів України №36 от 16.01.2003 р.; за період з 16.01.2003 р. по 10.11.2006 р. - 3 роки 9 місяців 25 днів.

Вказана довідка видана на підставі особистої картки форми Т2, наказів по підприємству, особистих рахунків про заробітну плату «Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника» і табелів виходів.

В довідці також зазначено, що дані професії підтверджені результатами атестацій робочих місць: наказ №289 від 28.12.1994р. (атестація проведена вперше), лист №15/2741 від 12.10.2007р. про подовження терміну дії наказу №289 від 28.12.1994р., на півтора року (з 28.12.1999 по 29.05.2001 р.), наказ №467 від 29.05.2001 р., лист №003/07-1-170 від 17.07.2007 р. про подовження терміну дії наказу №467 від 29.05.2001р., на шість місяців (з 29.05.2006 по 10.11.2006 р).

Отже, довідка №14/6-2302 від 11.09.2024 містить всі необхідні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу (періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, відомості про атестацію робочого місця), а також містить підписи уповноважених осіб ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» (головного виконавчого директора, головного бухгалтера та головного фахівця з адміністрування персоналу), печатку підприємства та є чинною, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Також, професія (посада), на якій позивач працювала у спірний період, передбачена Списком 2, затвердженим постановою КМУ №162 від 11.03.1994 (розділ І підрозділ 1, пункт а позиція 2010100а-19931), Списком №2, затвердженим постановою КМУ №36 від 16.01.2003 (розділ І, підрозділ 1, пункт а позиція 1.1.а).

Крім того, згідно з даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування вбачається, що ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (), у періоді з січня 2017 року по липень 2018 року включно звітувало перед Пенсійним фондом України та перераховувало страхові внески за позивача. Також, вказаний страхувальник звітував про наявність у позивача спецстажу за кодом ЗПЗ013Б1.

Відповідно до постанов правління Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) № 7-6 від 10.06.2004 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», № 26-1 від 05.11.2009 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», №22-2 від 08.10.2010 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та № 25-2 від 03.12.2013 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», визначено:

- код підстав для обліку спецстажу за ЗПЗ013Б1- це код для застрахованих осіб, які є працівниками, зайнятими повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Отже, при поданні звітів страхувальником () вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодом № ЗПЗ013Б1, як працівнику по Списку №2, що цілком узгоджується з відомостями в трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

З урахуванням викладеного, а також записів в трудовій книжці, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відсутніх записів у ній №14/6-2302 від 11.09.2024 та відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) в частині спірного періоду, підтверджено зайнятість позивача повний робочий день у період з 16.01.1998 по 27.04.1998, з 28.12.1999 по 28.05.2001, з 29.05.2006 по 10.11.2006 та з 01.01.2017 по 31.07.2018 за професією (посадою), що передбачена Списком №2.

Також, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові та безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Крім того, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не перерви між первинною атестацією робочого місця та повторним проведенням атестації робочого місця, оскільки визначальним є те, що у випадку, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених Порядком проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Таким чином, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, вказаній в постанові від 26.06.2018 року по справі №227/1518/17, що враховується судо м апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 в адміністративній справі №160/29041/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя А.О. Коршун