Справа № 200/6519/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року справа №200/6519/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 р. у справі № 200/6519/24 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 12.07.2024 № 74, про відмову в призначенні пенсії позивачу;

-зобов`язати відповідача, зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи періоди роботи відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 03.09.2001 по 18.01.2005 3 р. 4 м. 16 д., з 07.02.2005 по 04.04.2005 1 м. 29 д., з 28.05.2005 по 20.04.2006 - стаж роботи складає 10 м.24 д., з 04.07.2006 по 13.07.2011 5 р.10 д., за Списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 N 202, з 14.07.2011 по 07.11.2016 5 р. 3 м. 25 д., з 09.11.2016 по 20.01.2018 1 р. 2 м. 12 д., з 14.02.2018 по 20.01.2022 3 р. 11 м. 7 д., з 24.01.2022 по 05.07.2024 2 р. 5 м. 12 д. на провідних посадах передбачений ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з кратністю відповідно до Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, та Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8;

-зобов`язати відповідача, зарахувати до пільгового підземного стажу роботи на провідній посаді позивачу періоди проходження військової служби в особливий період один день служби за три з 26.02.2022 по 05.07.2024 у відповідності до ст.8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, п.3,4 постанови КМУ від 17.07.1992 №393 та п.2.3 розділу 2 Положення затвердженого Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014;

-зобов`язати відповідача, призначити позивачу пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 11.07.2024.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 12.07.2024 № 74 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.07.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до пільгового стажу роботи періоди роботи відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 періоди роботи з 03.09.2001 по 18.01.2005, з 07.02.2005 по 11.02.2005, з 28.05.2005 по 20.04.2006, з 04.07.2006 по 11.07.2006, за Списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 №202, з 01.03.2022 по 31.12.2023 на провідних посадах передбачений ч. 3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до страхового та пільгового стажу роботи періоди з 01.01.2024 по 05.07.2024 на провідних посадах передбачений ч. 3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В обґрунтування скарги зазначено, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (зі змінами), приймаються уточнюючі довідки підтвердження спеціального стажу підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Щодо зобов`язання Управління зарахувати до пільгового підземного стажу роботи на провідній посаді періоди проходження військової служби в особливий період один день служби за три з 26.02.2022 по 05.07.2024 у відповідності до ст. 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей скаржник зазначає, що з 01.01.2004 набув чинності Закон №1058.

Статтею 24 зазначеного Закону передбачено, що пільговий порядок обчислення стажу робіт, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Пільговий стаж позивача становить 16 років 11 місяців 18 днів в тому числі : робота за провідними професіями (підземна) - 15 років 06 місяців 08 днів, навчання за фахом - 13 днів, військова служба в особливий період - 1 рік 04 місяці 27 днів. За доданими документами до пільгового стажу зараховано всі періоди

Комплексний аналіз норм Закону №1058 для виникнення у позивача права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 є досягнення необхідного пенсійного віку, наявність страхового пільгового стажу, встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що дає право на пільгове забезпечення, документальне підтвердження зайнятості повний робочий день на підземних роботах за відповідною професією та сплата страхових внесків в період з 01.01.2004

Відсутність підтвердження вищенаведених обставин не породжує виникнення права у позивача на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058 , оскільки позивач не набув необхідного пільгового стажу 25 років.

Отже, судом винесено рішення з порушенням норм чинного законодавства так, як відсутність підтвердження вищенаведених обставин не породжує виникнення права у позивача на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.З ст. 114 Закону №1058-1У , оскільки Позивач не набув необхідного пільгового стажу.

Також скаржник посилається на дискреційність повноважень відповідача в частині призначення пенсії та з зарахування стажу.

Так, призначенню пенсії передує ряд процесуальних дій: звернення пенсіонера в управління з заявою про призначення пенсії та відповідними документами, що передбачені Порядком, встановлення та перевірка паспортних даних заявника, розгляд спеціалістами заяви та документів на відповідність законодавству, перевірка достовірності та обґрунтованості видачі довідок, що подаються для призначення пенсії, підрахунок стажу та віку, що в даному випадку визначає право на призначення пенсії, що належать до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду. Перебирання судом повноважень щодо призначення пенсії є формою втручання в дискреційні повноваження управління та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законодавством порядку вирішує справи.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

05.07.2024 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Заява позивача опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів, а саме спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням від 12.07.2024 № 74 відповідачем відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки заявник не набув необхідного пільгового стажу.

У рішенні зазначено, що вік заявника 37 років. Страховий стаж особи становить 36р. 8м.. Пільговий стаж особи становить 16 р. 11 м. 18 д., в тому числі робота підземна по пост.202 (25) - 15 р. 6 м. 8 д., навчання за фахом - 13 днів, військова служба в особливий період - 1 р. 4 м. 27 д.. Результати розгляду документів, доданих до заяви: За наданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди.

Як вбачається із витягу розрахунку трудової діяльності позивача, наданого представником позивача, періоди: з 03.09.2001 по 31.12.2003 зараховано, як навчання за фахом; з 17.09.2004 по 31.12.2004 зараховано до страхового стажу; з 21.01.2005 по 31.01.2005 зараховано до страхового стажу; з 07.02.2005 по 11.02.2005 зараховано, як навчання за фахом; з 12.02.2005 по 04.04.2005 зараховано до пільгового стажу, як ст.14, пост.202, підземні, сп.1; з 01.05.2005 по 30.04.2006 зараховано до страхового стажу; з 04.07.2006 по 11.07.2006 зараховано, як навчання за фахом; з 12.07.2006 по 07.11.2016 зараховано до пільгового стажу, як ст.14, пост.202, підземні, сп.1; з 09.11.2016 по 20.01.2018 зараховано до пільгового стажу, як ст.14, пост.202, підземні, сп.1; з 21.01.2018 по 31.01.2018 зараховано до страхового стажу; з 14.02.2018 по 20.01.2022 зараховано до пільгового стажу, як ст.14, пост.202, підземні, сп.1; з 21.01.2022 по 23.01.2022 зараховано до страхового стажу; з 24.01.2022 по 28.02.2022 зараховано до пільгового стажу, як ст.14, пост.202, підземні, сп.1; з 01.03.2022 по 30.06.2023 зараховано, як військова служба в особл.період; з 01.07.2023 по 31.12.2023 зараховано, як військова служба в особл.період.

Судом встановлено, відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , позивач працював за професіями, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, у період:

з 08.09.2004 по 16.09.2004 заняття в учбовому пункті у шахти ім. Стаханова Красноармійськвугілля, з 17.09.2004 прийнятий машиністом підземних установок, з 21.10.2004 переведений учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті, 11.01.2005 звільнений в зв`язку із закінченням виробничої практики; з 03.09.2001 зарахований до ПТУ № 105 м .Димитров на навчання за професією електрослюсар підземний, машиніст підземних установок, з 18.01.2005 відрахований з числа учнів в зв`язку із закінченням строку навчання; з 07.02.2005 по 11.02.2005 заняття в учбовому пункті; з 12.02.2005 прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті, з 04.04.2005 звільнений в зв`язку із призовом в армію; служба в армії, відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 період служби з 28.05.2005 по 20.04.2006; з 04.07.2006 по 11.07.2006 заняття в учбовому пункті, з 12.07.2006 прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті; з 11.02.2008 переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті працював по 13.07.2011; з 14.07.2011 переведений учнем машиністи гірничих виймальних машин з повним робочим днем в шахті; з 12.11.2011 переведений машиністи гірничих виймальних машин 5 розряду з повним робочим днем в шахті, з 07.11.2016 звільнений за власним бажанням; з 09.11.2016 прийнятий машиністи гірничих виймальних машин 5 розряду з повним робочим днем в шахті, 20.01.2018 звільнений за власним бажанням; з 14.02.2018 прийнятий машиністи гірничих виймальних машин 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті, 20.01.2022 звільнений за власним бажанням; з 24.01.2022 прийнятий машиністи гірничих виймальних машин 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті запис про звільнення відсутній станом на 05.07.2024.

З наданої уточнюючої довідки від 17.07.2023 №370 виданої ТДВ Шахта Білозерська вбачається, що позивач працював повний робочий день в ТДВ Шахта Білозерська і за період з 24.01.2022 по теперішній час виконував гірничі роботи підземно з повним робочим днем під землею за професією машиніст гірничих виїмкових машин підземний видобувної дільниці що передбачено списком №1, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058. У додаткових відомостях зазначено, що позивача з 19.07.2022 по теперішний час без збереження заробітної плати державний обов`язок мобілізованого.

З наданої довідки від 27.07.2023 №2239 Військової частини НОМЕР_3 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України вбачається, що позивач в період з 01.03.2022 по 01.08.2022, з 21.08.2022 по 14.02.2023, з 23.02.2023 по 17.05.2023 та з 27.05.2023 по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Покровськ, смт. Нью Йорк Донецької області.

Відповідно до довідки ОК-5 розділу Відомості по спеціальному стажу служба в особливий період з 26.02.2022 обліковується за Кодом - ПСД003Г1 - Час військової служби у збройних силах та інших військових формуваннях.

Отже, у порівнянні із витягом щодо розрахунку стажу позивача та періодів, які оскаржуються у цій справі, позивачу не зараховано:

з 03.09.2001 по 18.01.2005 на навчання за професією електрослюсар підземний, машиніст підземних установок, до пільгового стажу; з 07.02.2005 по 11.02.2005 навчання за фахом, до пільгового стажу; з 28.05.2005 по 20.04.2006 службу в армії, до пільгового стажу; з 04.07.2006 по 11.07.2006 навчання за фахом, до пільгового стажу; з 01.03.2022 по 30.06.2023 військова служба, до пільгового стажу; з 01.07.2023 по 31.12.2023 військова служба, до пільгового стажу; з 01.01.2024 по 05.07.2024 військова служба, до страхового та пільгового стажу.

Усі інші спірні періоди зараховано позивачу до пільгового стажу, як ст.14, пост.202, підземні, сп.1.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до частини 6 статті 114 Закону № 1058-IV, контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією.

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Так, згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Матеріали справи свідчать, що трудова книжка позивача містить дані для зарахування спірних періодів роботи та навчання позивача до пільгового стажу.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду проходження ним військової служби, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. «а», «в» ст. 56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків; військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, за вимогами законодавства, час проходження військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, проходження якої не заперечується відповідачем до стажу.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування періоду військової служби позивача до пільгового стажу.

На підставі викладених обставин, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зарахування спірних періодів роботи до спеціального стажу позивача.

Таким чином, матеріали справи містять усі належні та передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, які підтверджують роботу позивача.

Отже, позивачем належним чином підтверджено навчання за спеціальністю, що дає право на пільги, тому цей період має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Також суд зазначає, що за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Згідно п. 1.8 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно до п. 4.3. Порядку, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємства, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.

Таким чином, матеріали справи містять усі належні передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу.

Отже, відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи позивача до стажу (пільгового) роботи.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 р. у справі № 200/6519/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне текст судового рішення складено та підписано колегією суддів 30 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко