Справа № 320/11248/25
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року справа №320/11248/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне підприємства «Інфоресурс», Державний університет інфраструктури та технологій, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

у березні 2025 року до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства освіти і науки України (Міносвіти, Міністерство).

Просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо вилучення запису «Ні, порушує», який проставлений в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в графі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» в особовій картці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внесення запису «Так, не порушує»;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України вилучити запис «Ні, порушує», що проставлений в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в графі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» в особовій картці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести запис «Так, не порушує».

Ухвалою суду від 04.04.2025 провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Державне підприємства «Інфоресурс та Державний університет інфраструктури та технологій.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що навчається за денною формою здобуття освіти за освітнім рівнем бакалавр у Державному університеті інфраструктури та технологій. Вказав, що позивач не проходив атестацію на здобуття освітнього рівня бакалавра екзаменаційною комісією навчального закладу, а також не отримував диплома бакалавра як особа, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію. Наголосив на здобутті освіти в послідовному порядку, визначеному частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». Вказав, що з незрозумілих причин у довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти стосовно позивача зазначено про порушення послідовності здобуття освіти. Наголошував, що такий запис є порушенням право на освіту, оскільки позбавляє його права на оформлення відстрочки у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У зв`язку із цим, просив задовольнити позов.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову. Вказали, що відрахуванням із закладу вищої освіти до присудження ступеня вищої освіти неуспішно завершується етап навчання. Зазначали, що повторне зарахування на тому самому рівні національної рамки кваліфікації означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності на тому самому рівні освіти, і це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку. Звертали увагу на те, що згідно з інформацією, яка міститься в ЄДЕБО, ОСОБА_1 , 18.08.2023 був зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра (НРК 6) до Пенітенціарної академії України та відрахований з цього закладу освіти 31.10.2023; а у 2024 році був повторно зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра (НРК 6) до Державного університету інфраструктури та технологій, що свідчить про здобуття вищої освіти в непослідовному порядку. Пояснили, що саме тому у довідці, сформованій на підставі даних, які містяться в ЄДЕБО у відповідному полі буде зазначено «Ні, порушує». Вказали про наявність листа Міністерства освіти від 03.06.2024, яким роз`яснювалося особливості правильного формування довідки про здобувача освіти на основі даних ЄДЕБО.

Треті особи правом на подання пояснень не скористалися.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що у частині другій статті 10 Закону України «Про освіту» вказано саме рівні освіти і їх послідовність, а не ступені чи етапи освіти, які фокусуються на кваліфікації у межах певного рівня вищої освіти; а законодавець у пункті 23 частини першої статті 1 названого Закону надав чітке визначення поняття «рівень освіти». Наголосив, що ключовими елементами цього визначення є: завершеність етапу освіти; наявність визначеного рівня складності освітньої програми; набуття сукупності компетентностей, визначених стандартом освіти; відповідність певному рівню Національної рамки кваліфікацій. Звернув увагу, що системний аналіз цих елементів свідчить про те, що законодавець встановив імперативну вимогу щодо завершеності освітнього процесу як обов`язкової умови для визнання здобуття відповідного рівня освіти. Вказав і на те, що Міністерство освіти і науки України має повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО, пов`язаних з порушенням/не порушенням послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», але у випадку з позивачем проявило бездіяльність, яка є протиправною.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2015 ОСОБА_1 отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_1 , видане Літківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів ім. М.П. Стельмаха Броварського району Київської області.

28.06.2017 позивач отримав атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_2 , виданий Київським міським медичним коледжем.

28.06.2019 ОСОБА_1 отримав диплом молодшого спеціаліста серії НОМЕР_3 , також виданий Київським міським медичним коледжем.

Позивача, наказом від 10.08.2024 №487/05-02.2, зараховано до Державного університету інфраструктури та технологій на освітнім рівнем бакалавр, форма здобуття освіти денна; спеціальність: 275 Транспортні технології, дата завершення здобуття освіти 30.06.2028.

Крім того, мало місце зарахування позивача у 01.09.2023 за освітнім рівнем бакалавр до Пенітенціарної академії України і відрахування 31.10.2023. Така обставина позивачем не заперечується.

Так, як видно із витягу з наказу виконувача обов`язків ректора Пенітенціарної академії України №646/ОД від 31.10.2023, ОСОБА_1 , який навчається на першому (бакалаврському) рівні вищої освіти, відраховано зі складу студентів 2-го курсу заочної форми навчання, за невиконання індивідуального навчального плану, з 31.10.2023.

07.02.2025 ОСОБА_1 отримав довідку про здобуття освіти №599556, сформовану у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, де, окрім зазначення про навчання у Державному університеті інфраструктури та технологій на рівні бакалавра, дата початку здобуття освіти 01.09.2024 дата завершення 30.06.2028, вказано про порушення поточного здобуття освіти, зокрема, послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

12.02.2025 позивач звернувся із заявою до Міністерства освіти із проханням вчинити дії по вилученню запису про порушення послідовності здобуття освіти в Єдиній державній електронній базі з питань освіти і внести запис про відсутність порушення послідовності ним у здобутті освіти.

25.02.2025 Міносвіти надало відповідь «Про розгляд звернення» №3/1772-25. Зокрема, вказали, що після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня вищої освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на відповідному рівні вищої освіти; а повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння навички та загальні компетентності на тому самому рівні вищої освіти. Вказали, що у термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття вищої освіти в непослідовному порядку. Звернули увагу, що позивач у 2023 році був зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до Пенітенціарної академії України і відрахований 31.10.2023, а у 2024 році зарахований до Державного університету інфраструктури та технологій, що свідчить про здобуття освіти у непослідовному порядку. Підсумували, що саме тому у відповідній довідці зазначено про порушення послідовності здобуття освіти.

12.02.2025 ОСОБА_1 звертався і до ДП «Інфоресурс» стосовно вилучення запису з ЄДЕБО про порушення послідовності здобуття освіти і внесення запису про відсутність такого порушення. Таке звернення підприємством «Інфоресурс» надіслано за належністю до Міносвіти.

12.02.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення факту дотримання ОСОБА_1 послідовності здобуття рівнів освіти. Докази розгляду такої заяви відсутні.

Тобто фактично підставою відмови у виправленні інформації стосовно дотримання послідовності здобуття рівнів освіти у досліджуваному випадку є відрахування позивача у 2023 році з Пенітенціарної академії України (навчання на рівні бакалавра) та подальше зарахування у 2024 до Державного університету інфраструктури та технологій за освітнім рівнем бакалавр.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.

За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Як закріплено у статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

За положеннями статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У відповідності до частини другої статті 10 Закону України 2145-VIII «Про освіту» (Закон 2145-VIII) рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

За визначенням у статті 1 Закону № 2145-VIII рівень освіти це завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.

У відповідності до частини другої статті 17 Закон 2145-VIII вища освіта здобувається на основі повної загальної середньої освіти. Рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.

За змістом статті 40 Закону 2145-VIII після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту.

Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності.

Порядок виготовлення, видачі та обліку документів про освіту, вимоги до їх форми та/або змісту визначаються законодавством. Порядок виготовлення, видачі та обліку документів про освіту, передбачених спеціальними законами, вимоги до їх форми та/або змісту затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки з урахуванням вимог спеціальних законів.

Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

За нормами статті 6 Закону 2145-VIII атестація - це встановлення відповідності результатів навчання (наукової або творчої роботи) здобувачів вищої освіти вимогам освітньої програми та/або вимогам програми єдиного державного кваліфікаційного іспиту.

Атестація осіб, які здобувають ступінь молодшого бакалавра, бакалавра чи магістра, здійснюється екзаменаційною комісією, до складу якої можуть включатися представники роботодавців та їх об`єднань, відповідно до положення про екзаменаційну комісію, затвердженого вченою радою закладу вищої освіти (наукової установи). Заклад вищої освіти на підставі рішення екзаменаційної комісії присуджує особі, яка успішно виконала освітню програму на певному рівні вищої освіти, відповідний ступінь вищої освіти та присвоює відповідну кваліфікацію.

За положеннями статті 5 Закону України «Про вищу освіту» (Закон №1556-VII) підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва.

Бакалавр - це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.

Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.

У статті 7 Закону №1556-VII закріплено, що документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію.

Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра; диплом бакалавра; диплом магістра; диплом доктора філософії/доктора мистецтва.

За правилами статті 74 Закону 2145-VIII у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).

Електронна база містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (далі - публічні електронні реєстри у сфері освіти). Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Інформація, що міститься в Електронній базі, крім інформації з обмеженим доступом, є відкритою, у тому числі у форматі відкритих даних, та з урахуванням потреб осіб з порушенням зору. Особа має повний безоплатний доступ до всіх відомостей про себе, що містяться в Електронній базі.

Доступ осіб до інформації, що міститься в Електронній базі, здійснюється через: офіційні веб-сайти держателя Електронної бази та адміністратора Електронної бази; Єдиний державний веб-портал електронних послуг.

Держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.

Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки. Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратор Електронної бази:

здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази;

відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі;

забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази;

проводить навчання для роботи з Електронною базою;

здійснює інші заходи, передбачені законом.

Створення, ведення та адміністрування Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти здійснюються відповідно до цього Закону та законів України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Про захист персональних даних», «Про авторське право і суміжні права» та «Про публічні електронні реєстри».

Суб`єктами ведення Електронної бази є: держатель та адміністратор Електронної бази; органи управління у сфері освіти; суб`єкти освітньої діяльності; підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління держателя Електронної бази.

Анулювання доступу суб`єкта ведення до Електронної бази здійснюється у разі припинення виконання суб`єктом ведення своїх функцій, припинення суб`єкта ведення та в інших випадках, визначених законом.

Електронна база в порядку електронної взаємодії здійснює обмін інформацією з Єдиним державним демографічним реєстром, Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Державним реєстром актів цивільного стану громадян, Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, Державним реєстром загальнообов`язкового державного соціального страхування, Державним реєстром фізичних осіб - платників податків, Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Електронною системою охорони здоров`я, Єдиною інформаційною системою соціальної сфери, Єдиним державним веб-порталом електронних послуг, реєстрами територіальних громад та іншими автоматизованими системами й інформаційними ресурсами держателя Електронної бази та інших юридичних осіб в обсязі та у випадках, визначених законом.

Відомості про фізичних осіб, що містяться в Електронній базі, можуть бути використані центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення верифікації державних виплат виключно за наявності добровільної згоди реципієнтів таких виплат, у якій зазначається обсяг відомостей, право на оброблення яких надається.

Наказом Міністерства освіти і науки України 08.06.2018 №620 затверджено Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти (Положення №620).

Як закріплено у пункті 5 розділу 1 Положення №620 власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО. Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.

У пункті розділу 4 цього Положення визначено, що розпорядник ЄДЕБО:

1) вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО;

2) здійснює контроль за забезпеченням захисту інформації в ЄДЕБО згідно із законодавством;

3) використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством;

4) вносить до ЄДЕБО інформацію щодо:

ліцензування (рішення про видачу, анулювання ліцензій на провадження освітньої діяльності, звуження, розширення освітньої діяльності) суб`єктів освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності;

результатів перевірок, ініційованих розпорядником ЄДЕБО, щодо дотримання суб`єктами освітньої діяльності - ліцензіатами ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності;

акредитації спеціальностей, напрямів підготовки у закладах освіти, освітньо-професійних програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст», а також освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти (до затвердження положення про акредитацію освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти);

іншу інформацію, визначену законодавством;

5) забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8 абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису;

6) встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО;

7) визначає: перелік інформації, доступ до якої надається уповноваженим суб`єктам; вартість послуг з організації та підтримання доступу до ЄДЕБО, а також інших послуг, пов`язаних з ЄДЕБО та її реєстрами, що надаються технічним адміністратором ЄДЕБО

Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №630 (Положення № 630), визначено, що Міністерство освіти і науки України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної діяльності, інноваційної діяльності в зазначених сферах, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Міністерство освіти і науки України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За нормами підпункту 78 пункту 4 Положення № 630 Міносвіти забезпечує ведення та функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти, інших державних електронних баз та реєстрів, інших інформаційних систем у сфері, що належить до його компетенції.

Порядок функціонування ЄДЕБО визначено Положенням про Єдину державну електронну базу з питань освіти (Положення №1132/32584), затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 №620, зареєстрованим Міністерстві юстиції України 05.10.2018 за №1132/32584.

За нормами пункту 1 розділу І Положення №1132/32584 це Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону України «Про освіту» з метою визначення порядку функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти (ЄДЕБО) в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.

У відповідності до пункту 5 розділу І Положення власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.

Основні функції уповноважених суб`єктів у ЄДЕБО визначені розділом ІV Положення, зокрема, розпорядник ЄДЕБО, зокрема, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; вносить до ЄДЕБО іншу інформацію, визначену законодавством; забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Адміністратор ЄДЕБО забезпечує: функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення та веб-сайту з інформаційно-пошуковою системою доступу до відкритих даних, що містяться в ЄДЕБО; структурну систематизацію даних, що містяться в ЄДЕБО, відповідно до державних та/або галузевих класифікаторів; взаємодію ЄДЕБО з іншими автоматизованими системами, інформаційними ресурсами та державними реєстрами у випадках та у порядку, визначених законодавством; оброблення, ведення обліку та зберігання в ЄДЕБО замовлень, поданих суб`єктами освітньої діяльності в електронній формі, на формування інформації, що відтворюється в документах про освіту, студентських (учнівських) квитках державного зразка, в порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти; внесення та верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначена відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО; виконання інших заходів із забезпечення функціонування ЄДЕБО у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.

За положеннями пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (Порядок №560).

Додатком 5 до Порядку №560 визначено перелік документів, які подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема, довідка про здобувача освіти, сформована в ЄДЕБО, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.

Додатком 9 до зазначеного Порядку затверджено форму довідки, яка формується за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти та має підтверджувати статус здобувача вищої освіти, а також на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти формувати висновок щодо того, чи порушує поточне здобуття освіти послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

За змістом абзацу першого пункту 62 Порядку №560 здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком.

31.05.2024 Міністерством освіти видано доручення №1/34-Д-24 «Про забезпечення формування в ЄДЕБО довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО», де, серед іншого, зазначено, що для заповнення інформації про здобувача освіти за денною або дуальною формою стосовно того, порушує чи не порушує на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», визначення послідовності здобуття освіти здійснювати за таким алгоритмом: якщо в даних здобувача освіти, що містяться в ЄДЕБО, зокрема у Реєстрі документів про освіту, є діючий документ про освіту з рівнем, не нижчим ніж рівень поточного навчання, за яким формується Довідка (за таблицею послідовності рівнів, наведеною в додатку 2 до цього доручення), в полі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» зазначається «Ні, порушує»; в іншому випадку здійснюється автоматична перевірка даних усіх записів про здобуття особою освіти, що містяться в ЄДЕБО, - якщо наявна інформація про навчання, рівень якого не нижче рівня поточного навчання, за яким формується довідка, у згаданому вище полі зазначається «Ні, порушує», а якщо відсутня - «Так, не порушує».

03.06.2024 Міністерство освіти і науки України надіслало керівникам закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, Міністерству оборони України та Державному підприємству «Інфоресурс» листа № 1/9758-24, яким роз`яснено особливості правильного формування довідки про здобувача освіти на основі даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти (ЄДЕБО). Основна мета цього листа полягає в уточненні процесу формування довідок на підставі інформації, що надається закладами освіти. У змісті листа вказано і процитоване вище положення порушення послідовності здобуття освіти у разі наявності інформації про навчання, рівень якого не нижче рівня поточного навчання, за яким формується довідка.

На підставі аналізу наведених правових норм і з`ясованих у справі обставин, суд приходить до наступних висновків.

Так, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації мають, зокрема, здобувачі вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». При цьому документом, що підтверджує таке право на відстрочку є довідка про здобувача освіти, сформована в ЄДЕБО.

У цьому випадку позивач з 01.09.2024 навчається у Державному університеті інфраструктури та технологій на освітнім рівнем бакалавр на денній формі здобуття освіти за спеціальністю 275 Транспортні технології.

Також за результатами розгляду справи встановлено, що позивач не завершував навчання за освітнім рівнем бакалавра, молодшого бакалавра, фахового молодшого бакалавра, не проходив відповідну атестацію та не отримував диплома як особа, яка успішно виконала відповідну освітню програму необхідного обсягу. Наявними документами про освіту у позивача є, як вже зазначалося, свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну освіту, диплом молодшого спеціаліста.

Як у відзиві, так і у рішенні за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 , відповідач обґрунтовує правомірність формування довідки про порушення послідовності позивачем рівнів здобуття освіти фактом відрахування позивача у 2023 році із Пенітенціарної академії України. Також міститься посилання на лист Міносвіти від 03.06.2024 №1/9758-24.

Разом із тим, як перераховані вище Закони, так і будь-які інші нормативні акти не встановлюють норм, які б давали підстави для висновку про таке порушення.

При цьому, по-перше, щодо відрахування, то Міносвіти прирівнює «відрахування» до «здобутого рівня освіти». У той же час, приписи названих вище законів вимагають порівнювати поточний рівень освіти із рівнем, який особа вже завершила; тому враховується тільки та освіта, яка була дійсно здобута, протилежного нормативного регулювання не закріплено. Отже доводи відповідача про те, що повторне зарахування позивача означатиме те, що він знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності, оскільки, як уже зазначено судом вище, факт здобуття знань і навичок за відповідним освітньо-кваліфікаційним рівнем вищої освіти має підтверджуватися відповідним документом про вищу освіту, суд відхиляє.

По-друге, відповідний лист Міносвіти, яким уточнено процес формування довідок і фактично на підставі якого і приймається рішення про дотримання/недотримання послідовності здобуття рівнів освіти, не є нормативно-правовим актом, має лише роз`яснювальний, інформаційний характер і не встановлює правових норм. У той же час, правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів. Такий висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 18.07.2019 у справі №826/2426/16.

Також суд звертає увагу, що за умови відсутності встановлення законодавцем у нормативно-правових актах норм про порушення послідовності здобуття рівнів освіти через факт відрахування - відповідний орган виконавчої влади не може самостійно у листах встановлювати такі умови і застосовувати їх, позбавляючи відповідних фізичних осіб на реалізацію закріпленого законом права на отримання відстрочки.

Крім того, суд зазначає про те, що у межах спірних відносин МОН фактично встановило додаткові умови, не передбачені Законами «Про освіту» та «Про вищу освіту», що не відповідає Конституції України і принципу правової визначеності.

Із системного тлумачення наведених вище правових норм, зважаючи на з`ясовані обставини, судом не встановлено порушення позивачем послідовності здобуття рівнів освіти, у зв`язку із чим суд констатує, що інформація про порушення послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», викладена у довідці здобувача освіти за даними ЄДЕБО і рішенні Міносвіти за результатами розгляду звернення позивача, - не може вважатися такою, що відповідає дійсності.

Таким чином, Міністерством освіти не доведено правомірності своїх дій як при формуванні довідки стосовно позивача, так і при розгляді заяви позивача щодо правильності зазначення відомостей про дотримання послідовності ним рівнів здобуття освіти.

Крім того, суд враховує, що власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава; розпорядником ЄДЕБО є Міносвіти, а технічним адміністратором - ДП «Інфоресурс», що належить до сфери управління Міносвіти.

Тобто саме Міністерство освіти і науки України через технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство «Інфоресурс» має повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» щодо позивача. У той же час, навчальний заклад виконує лише технічну функцію, оскільки довідка формується автоматично на підставі даних ЄДЕБО.

При цьому, за правилами статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведеного, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати протиправними дії відповідача щодо внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про порушення позивачем послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту»; а також зобов`язати Міносвіти через Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти Державне підприємство «Інфоресурс» внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України «Про освіту», а саме: у розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» - вказати «Так, не порушує».

За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У випадку, який розглядається, дії (рішення) Міністерства освіти не відповідають наведеним вимогам.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

За змістом частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно із квитанції від 10.03.2025, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1211, 20 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як із суб`єкта владних повноважень, протиправність рішень/дій якого було встановлено.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України через Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти Державне підприємство «Інфоресурс» внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України «Про освіту», а саме: у розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» - вказати «Так, не порушує».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1211, 20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (; місцезнаходження: 01135, м. Київ, проспект Берестейський, 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.