Справа № 600/4703/24-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/4703/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області від 19.08.2024 року № 75;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 20.02.1989 року по 01.01.1998 року в кооперативі "Лотос", згідно записів у Трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 20.07.1982 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , від 09.08.2024 року про призначення пенсії за віком на підставі ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

-стягнути на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком, надавши всі необхідні документи.

Разом з тим, за результатами розгляду заяви відповідачем прийнято рішенням яким відмовлено позивачеві в призначенні пенсії, підставою відмови зазначено те, що до страхового стажу не зараховано період роботи в кооперативі «Лотос» згідно трудової книжки з 20.02.1989 року по 01.10.1998 року, оскільки відсутні дата та номер наказу про звільнення, а довідку № 17 від 01.10.1998 року, видану кооперативом «Лотос» неможливо прийняти до уваги, оскільки така довідка завірена печаткою УРСР.

Позивач вважає, що спірне рішення є протиправним та таким, що порушує його право на соціальних захист.

2. Відповідач (Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області) подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову зазначив, що при опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком, органом Пенсійного фонду України розраховано стаж, який склав 25 років 11 місяців 19 днів. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки з 20.02.1989 року по 01.10.1998 року, оскільки відсутні дата та номер наказу про звільнення. Довідку № 17 від 01.10.1998, видану кооперативом «Лотос», неможливо прийняти до уваги, оскільки довідка завірена печаткою УРСР. З 01.01.2001 по 31.12.2001 - відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Таким чином, враховуючи вищезазначене відповідач вважає, що в діях органу Пенсійного фонду України не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, оскільки розрахунок стажу позивачу проведено згідно вимог чинного законодавства. Таким чином, в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки у останнього відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за віком - не менше 31 рік.

2. Відповідач (Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області) подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Для уточнення спірного періоду роботи позивачем до відповідача подано довідку № 17 видану 01 жовтня 1998 року кооперативом Лотос, у якій зазначено, що ОСОБА_1 працював у вказаному підприємстві з 20 лютого 1989 року по 01 жовтня 1998 року.

Однак, довідка № 17 видана 01 жовтня 1998 року не може бути взята відповідачем до уваги, оскільки у ній відсутня підстава видачі та вона завірена печаткою на якій зазначено УРСР.

З огляду на вказане, період роботи в кооперативі Лотос з 20 лютого 1989 року по 01 жовтня 1998 року не було зараховано ГУ ПФУ у Волинській області до страхового стажу позивача.

Позивачем до відповідачів документів про підтвердження вказаного періоду роботи передбачених Порядком № 637 не подано.

Оскільки, у позивача на дату звернення за призначенням пенсії відсутній необхідний страховий стаж, то для призначення пенсії за віком відсутні підстави.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1 09.08.2024 року ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

2. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області № 75 від 19.08.2024 року у призначенні відмовлено та зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи в кооперативі «Лотос» згідно трудової книжки з 20.02.1989 року по 01.10.1998 року, оскільки відсутні дата та номер наказу про звільнення, а довідку № 17 від 01.10.1998 року, видану кооперативом «Лотос» неможливо прийняти до уваги, оскільки довідка завірена печаткою УРСР.

3. Судом досліджена трудова книжка серії НОМЕР_1 від 20.07.1982 р., у якій наявні записи, що стосуються спірного періоду: на сторінці № 6 запис № 8: 20.02.1989 року - прийнятий газозварювальником ІІІ- розряду в кооператив «Лотос», підстава внесення запису: протокол загальних зборів № 2 від 20.02.1998 року; на сторінці № 6 запис № 9: 01.10.1998 року - звільнити за власним бажанням.

4. Згідно довідки № 17 від 01.01.1998 року виданої кооперативом "Лотос", вбачається про те, що позивач працював у вищезазначеному кооперативі з 20.02.1989 року по 01.01.1998 року. Довідка підписана головою кооперативу та скріплена печаткою.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, - до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з приписами ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

2. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1-2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Згідно п.3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно- комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

3. З аналізу наведених законодавчих приписів випливає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, показань свідків.

4. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція № 58).

Згідно п.1.1 Інструкції № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно п.1.2 Інструкції № 58, трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Правила заповнення трудової книжки закріплені у п.2 цієї Інструкції, та відповідно до п.2.1 Інструкції № 58, трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

Згідно п.2.2 Інструкції № 58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п.2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно п.2.12 Інструкції № 58, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

До прийняття наведеної вище Інструкції, порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162, правилами якої було також передбачено, що всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

5. Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

6. З огляду на наведене слід дійти висновку, що відповідальність за повноту і точність тих чи інших записів в трудовій книжці покладено на власника підприємства, установи, організації або на уповноважену ним особу, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, від 30.09.2021 року у справі № 300/860/17.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/ призначення пенсії.

7. Судом встановлено, що позивачем до пенсійного органу для призначення пенсії подано основний документ, який підтверджує стаж роботи, а саме трудову книжку серії НОМЕР_1 від 20.07.1982 р., у якій наявні записи, що стосуються спірного періоду: на сторінці № 6 запис № 8: 20.02.1989 року - прийнятий газозварювальником ІІІ- розряду в кооператив «Лотос», підстава внесення запису: протокол загальних зборів № 2 від 20.02.1998 року; на сторінці № 6 запис № 9: 01.10.1998 року - звільнити за власним бажанням;

Вищезазначені записи в трудовій книжці скріплені печаткою установи - кооператива «Лотос».

Крім того, до пенсійного органу подано довідку № 17 від 01.01.1998 року видану кооперативом "Лотос", про те, що позивач дійсно працював у вищезазначеному кооперативі з 20.02.1989 року по 01.01.1998 року. Довідка підписана головою кооперативу та скріплена печаткою.

8. Суд відхиляє доводи відповідача про неможливість прийняти до уваги вищезазначену довідки, оскільки вона завірена печаткою УРСР, як необґрунтованим, виходячи із наступного.

18 жовтня 1993 року наказом МВС № 643 затверджено Інструкцію про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів.

Відповідно до п.3-5 Інструкції про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, опис печаток і штампів складається з зображення Державного герба, напису «Україна», назви міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, підприємства, установи і організації.

Разом з тим, довідка завірена печаткою УРСР, тобто Державою, яка припинила своє існування 24 серпня 1991 року. Ззначене, не може впливати на права та законні інтереси позивача, оскільки положення Інструкції про порядок видачі дозволів на виготовлення печаток і штампів, затвердженої наказом МВС від 18 жовтня 1993 № 643, не містять вказівок про нечинність фактично існуючих печаток та штампів та про обов`язок їх заміни.

Та обставина, що підприємство не змінило свою печатку новою після припинення УРСР, не може підтверджувати те, що документи та дані, які засвідчені нею є недостовірними.

9. У відповідності до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу з 01.01.2024 по 31.12.2024 року - не менше 31 рік.

Таким чином, не зарахування відповідачем періоду роботи позивача в кооперативі "Лотос" з 20.02.1989 року по 01.10.1998 року фактично позбавляє останнього права на призначення передбаченої законом пенсії.

У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

10. Проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин в справі, враховуючи, що позивачеві відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, який в свою чергу підтверджуються матеріалами справи, суд вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення та нарахування пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком, вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

12. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності не зарахування позивачу періодів його роботи стажу, та відмовив у призначенні пенсії за віком, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, відтак слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 968,96 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області від 19.08.2024 року № 75.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 20.02.1989 року по 01.01.1998 року в кооперативі "Лотос", згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 20.07.1982 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2024 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області судовий збір в сумі 968,96 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області (вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, 58002, ).

Суддя О.В. Боднарюк