Справа № 542/1350/25
Суддя: Гринь О. О.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 542/1350/25
Провадження № 2-а/542/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 вересня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гринь О.О.,

секретар судового засідання Коркішко А.М.,

розглянув адміністративну справу № 542/1350/25.

Найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач Головне управління національної поліції в Полтавській області,

представники позивача адвокат Рябішин А.О., адвокат Януш А.І.,

представник відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області Хилевич Т.В.,

вимоги позивача: скасувати постанову поліцейського відділення поліції №3 (смт Нові Санжари) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції Бондаря С.М. серії ЕНА № 5322739 від 26 липня 2025 року якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стислий виклад позицій позивача та відповідача

Постановою серії ЕНА № 5322739 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що 26.07.2025 о 19:42:36 годині в селі Зачепилівка, на дорозі Нові Санжари - Нехвороща, передав керування транспортним засобом Lincoln MKZ, ДНЗ НОМЕР_1 малолітньому ОСОБА_3 , який не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п.2.2 ПДР України.

Вказану постанову вважає незаконною, не обґрунтованою, невмотивованою та такою, що постановлена з істотним порушенням положень законодавства про адміністративні правопорушення, з істотним порушенням права на захист, з таких підстав.

Поліцейським при прийнятті рішення не вчинялись заходи для встановлення особи, яка дійсно передала керування транспортним засобом на момент передачі малолітній особі. Із відеоматеріалів вбачається, що в автомобілі Linсoln MKZ ДНЗ НОМЕР_1 крім ОСОБА_1 , його сина ОСОБА_3 також перебував ОСОБА_4 . Транспортний засіб Lincoln MKZ, ДНЗ НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , і перебував на збереженні за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 має у власності інший автомобіль - Ford Explore. ОСОБА_1 не має жодного відношення до транспортного засобу Lincoln MKZ, який зупинив поліцейський і в якому перебував малолітній ОСОБА_3 . Отже відсутні і докази того, що ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом особі, яка не має права керування транспортними засобами. Мовчазна згода ОСОБА_1 з тим що його син ОСОБА_3 сів за кермо транспортного засобу не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 КУпАП щодо нього. Вважає, що поліцейським не було встановлено об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Також, зазначає, що автомобіль був зупинений співробітниками поліції, шляхом увімкнення проблискових маячків, в русі, коли службове авто перебувало позаду автомобіля Lincoln, і бачити роботу/відсутність роботи ДХО чи фар ближнього світла поліцейські об`єктивно не мали змоги. Після зупинки поліцейські вказали, що підстава зупинки авто порушення ПДР у вигляді неувімкнутих денних ходових вогнів або ближнього світла фар. Постанова за вказане порушення ПДР поліцейськими складена не була. Тобто, поліцейські, в порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», зупинили авто без належних для цього підстав, тобто діяли у поза процесуальний спосіб, що, в силу положень доктрини «плодів отруєного дерева», призводить до не можливості визнання всіх подальших доказів належними та допустимими доказами у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того вказує, що поліцейським було допущено істотне порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і зокрема конституційного права на захист. Поліцейський, після зупинки транспортного засобу, повідомив ОСОБА_1 , що автомобіль далі не поїде, його заберуть на штраф майданчик, на ОСОБА_1 складуть матеріали за невиконання батьківських обов`язків, тому що це «територія поліцейського», а відео докази порушення ПДР він зможе подивитись в суді. На запитання ОСОБА_1 , яка підстава для затримання авто, поліцейський порекомендував почитати статтю 265 чи 266 КУпАП. ОСОБА_1 попросив відкласти розгляд справи, щоб скористатись послугами адвоката, який спеціалізується на справах такої категорії, поліцейським йому було відмовлено з тих підстав, що позивач є адвокатом. На думку представника позивача, цей факт є істотним порушенням прав людини і безумовною, самостійною, підставою для скасування постанови поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із наведеним просить постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

20.09.2025 представником відповідача - Головного управління національної поліції в Полтавській області Хилевич Т.В. подано відзив на позов, у якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі з таких підстав.

3 відеозапису з нагрудної камери поліцейського 0015X301087_001087 встановлено, що позивач не заперечував факт передачі керування транспортним засобом Lincoln МК2 днз. НОМЕР_2 малолітньому сину ОСОБА_3 , а саме: на 00:40 хв позивач сказав: «там дитина за кермом»; на 08:18 хв на запитання поліцейського про вік дитини позивач повідомив, що сину 11 років.

Зазначене свідчить про те, що позивачем передано керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим порушено ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За приписами п. 1 ст. 247 КУпАП. обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події адміністративного правопорушення Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Позивачем не надано жодного доказу на спростування обставин, як викладені в оскаржуваній постанові відповідача, а також доказів відсутності факту вчинення ним адміністративного правопорушення. Постанову серії ЕНА № 5322739 винесено згідно зі ст. 258, 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують.

Вважає, що факт вчинення правопорушення є доведеним поза розумним сумнівом, а отже позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими постанова винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2025 головуючим у справі визначено суддю Афанасьєву Ю.О.

Ухвалою судді від 06.08.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 14.08.2025.

14.08.2025 ухвалою судді Афанасьєвої Ю.О. задоволено заяву про самовідвід.

Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2025 призначення судді не відбулося, не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2025 головуючим у справі визначено суддю Гринь О.О.

Ухвалою судді від 18.08.205 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.09.2025 задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі в справі співвідповідача Головне управління національної поліції в Полтавській області. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

22.09.2025 через підсистему Електронний суд співвідповідачем Головним управлінням національної поліції в Полтавській області подано відзив на позов.

Позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Януш А.І. та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивача адвокат Рябішин А.О., який діє на підставі ордера про надання правничої допомоги серія ВІ № 1337767 від 29.09.2025, у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав, заявлених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Крім того зазначив, що поліцейським не встановлено хто саме передав право керування транспортним засобом малолітньому ОСОБА_3 , отже не встановлено суб`єкта даного правопорушення. Під час розгляду справи поліцейським грубо порушено право на захист позивача, внаслідок чого постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Представник відповідача Хилевич Т.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві. На запитання представника позивача відповіла, що їй невідомо скільки осіб перебувало в транспортному засобі на момент його зупинки, передача транспортного засобу позивача своєму малолітньому синові підтверджується тим, що батько перебував на передньому пасажирському сидінні поряд із сином, а також дозволив своєму малолітньому синові сісти за кермо та керувати транспортним засобом. Різниці між "дозволив керувати" та "передав керування" не вбачає.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем у справі позивач визначив ОСОБА_2 .

27.08.2025 у судовому засіданні представнику позивача роз`яснено хто є належним відповідачем у справі.

Ухвалою суду від 08.09.2025 за клопотанням представника позивача, залучено до участі в справі співвідповідача Головне управління національної поліції в Полтавській області.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

За приписами пункту 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, щодо правил дорожнього руху за статтею 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі за №724/716/16-а. Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Враховуючи наведені вище норми, поліцейський відділення поліції №3 (смт Нові Санжари) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший сержант поліції Бондар С.М., який виніс постанову про притягнення позивача до відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП є неналежним відповідачем у даній справі тому в задоволенні позову до нього слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції протокол не складається.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами п. 2.1 «б» ПДР України, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з п 2.2 ПДР України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 26.07.2025 о 19:57:54 поліцейським відділення поліції № 3 (селище Нові Санжари) Полтавського району Полтавської області УНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Бондарем Сергієм Миколайовичем винесено постанову серії ЕНА № 5322739, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 26.07.2025 о 19:42:36, с. Зачепилівка, на дорозі Нові Санжари- Нехвороща, 6 км, передав керування транспортним засобом Linkoln MKZ, днз НОМЕР_1 малолітньому ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.2 ПДР України передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність, встановлена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно з дослідженими у судовому засіданні відеозаписами 0015X301087_001087 та 0417X301087_001087 з нагрудної камери поліцейського встановлено, що 26.07.2025 о 19:30 поліцейськими, автомобіль яких рухався позаду транспортного засобу позивача, був зупинений автомобіль Linkoln MKZ, днз НОМЕР_1 . Із боку переднього пасажирського сидіння зазначеного автомобіля вийшов ОСОБА_1 , який сказав: «не лякайте дитину, якщо хочете написати напишіть».

Поліцейським повідомлено про підстави зупинки рух без увімкненого ближнього світла фар, із чим ОСОБА_1 не погодився, вказавши, що автомобіль рухався із увімкненими денними ходовими вогнями.

О 19:30:56 ОСОБА_1 вказав, що «там дитина за кермом, дитина спробувала». Також о 19:33:05 відповідач підтвердив, що дитина, яка перебуває за кермом є його сином.

О 19:37:50 позивач особисто надав працівникам поліції документ про реєстрацію транспортного засобу, який дістаав із свого гаманця.

О 19:38:02 працівником поліції повідомлено про складення адміністративного матеріалу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та зачитано права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності .

О 19:38:33 на запитання поліцейського про вік дитини позивач повідомив, що сину 11 років.

О 19:39:18 ОСОБА_1 заявив, що має намір скористатися правом на правову допомогу, оскільки незважаючи на те, що є адвокатом не спеціалізується на розгляді справ про адміністративні правопорушення, тому бажає скористатися послугами адвоката, який обізнаний у цій сфері у зв`язку із чим заявив клопотання про перенесення розгляду справи на інший час та дату.

Інспектор запропонував зателефонувати адвокату та відмовив у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки підстав для задоволення вказаного клопотання він не вбачає, зазначивши, що ОСОБА_1 пред`явив посвідчення адвоката, отже сам повинен бути обізнаний із законодавством, вважає, що клопотання заявлене з метою затягування розгляду справи та уникнення відповідальності.

У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 до Новосанжарського районного суду Полтавської області про те, що вона після смерті свого чоловіка в червні 2025 року передала автомобіль Linkoln MKZ, днз НОМЕР_1 , що належить їй на праві приватної власності, ОСОБА_4 на зберігання на його прибудинковій території (а.с. 6).

Досліджений в судовому засіданні диск з відеозаписом, здійснений нагрудною камерою поліцейського, підтверджує визнання позивачем факту безпосереднього керування транспортним засобом його малолітнім (одинадцятирічним) сином та перебування позивача на передньому пасажирському сидінні даного автомобіля. На вимогу поліцейського позивач надав особисто свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, діставши його зі свого гаманця. Оскільки доказів того, що реєстраційний документ вибув із володіння власника транспортного засобу чи володільця поза його волею суду не надано, реєстраційний документ під час зупинки транспортного засобу знаходився у ОСОБА_1 , позивач перебував у вказаному транспортному засобі на передньому пасажирському сидінні поряд зі своїм сином, суд вважає, що із встановлених обставин вбачається факт передачі ОСОБА_1 права керування транспортним засобом малолітньому ОСОБА_3 .

Наданий позивачем письмовий доказ про передачу ОСОБА_5 транспортного засобу Linkoln MKZна зберігання ОСОБА_4 суд оцінює критично, оскільки вказаний доказ не спростовує факт передачі позивачем права керування транспортним засобом своєму малолітньому сину.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів отриманих поліцейськими, оскільки були відсутності підстави для зупинки транспортного засобу яким керував малолітній ОСОБА_3 суд відхиляє з таких міркувань.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яким сформульовано доктрину «плодів отруйного дерева», недопустимими визнаються докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини. Однак неправомірну зупинку транспортного засобу працівниками поліції для його перевірки чи ненаведення підстав зупинки суд не може розцінювати як істотне порушення прав і свобод людини.

Причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням малолітнього ОСОБА_3 , обставини того, чи порушував ОСОБА_3 вимоги Правил дорожнього руху України під час керування транспортним засобом, внаслідок яких працівниками поліції здійснено зупинку транспортного засобу, не підлягають встановленню в межах даної справи та не можуть нівелювати наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 126 КУпАП. Предметом доказування в цій справі є саме фактичні дані щодо передачі права керування транспортним засобом ОСОБА_1 малолітньому ОСОБА_3 , особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність, встановлена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Щодо порушення відповідачем права на захист слід зазначити таке.

Як вбачається з відеозапису позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки має намір скористатися правом на правову допомогу, і незважаючи на те, що сам є адвокатом, у нього відсутні необхідні знання у цій сфері права, тому бажає скористатись послугами адвоката. Крім транспортний засіб зупинений в суботу о 19 год 30 хв (вихідний день та позаробочий час), що ускладнювали пошук необхідного фахівця.

Підставою відмови у задоволенні вказаного клопотання стало те, що позивач сам є адвокатом, а отже повинен володіти необхідними знаннями і на думку інспектора він умисно затягує розгляд справи з метою уникнути відповідальності, тому інспектор не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.

Право на правову допомогу це гарантована Конституцією України можливість фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги.

Конституційний Суд України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначив: важливу роль у забезпеченні реалізації, захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина в Україні як демократичній, правовій державі відведено праву особи на правову допомогу, закріпленому у статті 59 Конституції України. Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер. У контексті частини першої цієї статті «кожен має право на правову допомогу» поняття «кожен» охоплює всіх без винятку осіб громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають на території України. Здійснення права на правову допомогу засноване на дотриманні принципів рівності всіх перед законом та відсутності дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (стаття 21, частини перша, друга статті 24 Основного Закону України).

Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 15.04.2020 року у справі № 524/3644/17, - ненадання особі можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є порушенням прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постановах від 26 травня 2020 року у справі № 640/16220/16-а, від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про істотне порушення його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що, в свою чергу, нівелює висновки за результатами такого розгляду та є підставою для скасування оспорюваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що поліцейським поліцейського відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Бондарем С.М., було допущено порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП в частині реалізації останнім свого конституційного права на захист, однак в його діях може вбачатися наявність складу адміністративного правопорушення за даною нормою, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу - відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області

Згідно ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем у справі сплачено судовий збір у розмірі 484,48 грн відповідно до платіжної інструкції № 7675-5504-8787-4526 від 01.08.2025.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог - 50 відсотків, що складає 242,24 грн.

Керуючись ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст. 126, 258, 276, 280, 283, 287-293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5322739 від 26.07.2025 та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції Бондаря С.М. серії ЕНА № 5322739 від 26 липня 2025 року якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст.126 КУпАП направити до відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області на новий розгляд.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції Бондаря Сергія Миколайовича - відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 242,24 грн (двісті сорок дві гривні 24 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Полтавській області, , місцезнаходження: вул. Матвійчука Юліана, 83, м. Полтава, 36014.

Повне судове рішення складено 30.09.2025.

Суддя

Новосанжарського районного суду

Полтавської області О.О. Гринь