Справа № 380/10832/25
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області , місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Драгоманова, 25 (далі відповідач), в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області щодо не видачі судді у відставці ОСОБА_1 установленої законодавством форми довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини 2 статті 130 Конституції України, ч.З ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, а також ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 - 2270,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 - 2481,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 - 2684,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 - 3028,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 - 3028,00 грн;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Львівській області видати судді у відставці ОСОБА_1 установленої законодавством форми довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч.2 ст.130 Конституції України, ч.З ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, а також ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 - 2270,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 - 2481,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 - 2684,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 - 3028,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 - 3028,00 грн.

Ухвалою від 02.06.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою щодо видачі довідок для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч.2 ст.130 Конституції України, ч.3 ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, а також ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 - 2270,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 - 2481,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 - 2684,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 - 3028,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 - 3028,00 грн. Однак, відповідач протиправно відмовив у видачі таких довідок.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що, відповідно до штатного розпису Яворівського районного суду Львівської області станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 та 01.01.2025 посадовий оклад судді становив 63060,00 грн. Всі розрахунки до кошторису були зроблені з розрахунку прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн та відповідно фонд суддівської винагороди на 2021-2025 роки не передбачав інші види розрахунків. Додатково зазначає, що Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наевдено в закону "Про прожитковий мінімум". Цим законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

Водночас, законодавець починаючи з 2021 року в законах про державний бюджет на відповідний рік окремими приписами цих законів встановлював на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн.

Відтак, зазначає, що цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді. Таким чином, просить у задоволенні позову відмовити.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

07.05.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо видачі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі 4.2 ст.130 Конституції України, ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 рік - 2270,00 грн, станом на 01.01.2022 рік - 2481,00 грн, станом на 01.01.2023 рік 2684,00 грн, станом на 01.01.2024 рік - 3028,00 грн., станом на 01.01.2025 рік - 3028,00 грн.

Листом від 14.05.2025 відповідач відмовив у видачі таких довідок, мотивуючи тим, що територіальне управління у період з 01.01.2021 по 01.01.2025, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює нарахування та виплату суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 грн, оскільки так передбачено Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Львівській області підготовлено та видано позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: № 184 від 14.05.2025 станом на 01.01.2021 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2102,00 грн, № 185 від 14.05.2025 станом на 01.01.2022 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2102,00 грн., № 186 від 14.05.2025 станом на 01.01.2023 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2102,00 грн., № 187 від 14.05.2025 станом на 01.01.2024 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2102,00 грн., № 188 від 14.05.2025 станом на 01.01.2025 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2102,00 грн.

Вважає, що дії відповідача щодо не видачі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, із застосуванням прожиткових мінімумумів для працездатних осіб, вказаними у заяві від 07.05.2025 такими, що вчинені не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 126 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначено Законом України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Частиною 1 статті 4 Закону №1402-VIII встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Отже, спеціальним законом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (в подальшому - Закон № 1402-VIII).

Статтею 4 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до частин 3-5 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", видно, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частин 1-3 статті 135 України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук із відповідної спеціальності в розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Отже, Конституцією України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів" закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.

Тобто, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, насамперед залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожитковому мінімуму, правова основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень встановлені Законом України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 № 966-XIV (в подальшому - Закон № 966-XIV).

Згідно статті Закону України "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про прожитковий мінімум" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум, зокрема, працездатних осіб з 1 січня становить 2270 гривень, працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 01 січня - 2102 гривні.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік, що у 2024 році прожитковий мінімум, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня - 2684 гривня, працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік установлено, що у 2024 році прожитковий мінімум, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня - 3028 гривня, працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

Таким чином, окремими приписами Законів України Про Державний бюджет України на 2022 рік, Про Державний бюджет України на 2023 рік, Про Державний бюджет України на 2024 рік з 1 січня 2022, з 1 січня 2023 та з 01 січня 2024 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

Зазначені положення статті 7 Законів України Про Державний бюджет України на 2022 рік, Про Державний бюджет України на 2023 рік, Про Державний бюджет України на 2024 рік є чинними, Конституційним Судом України не визнавалися такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому підстави для застосування прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб з 01.01.2022 у розмірі 2481 грн, 01.01.2023 у розмірі 2684 грн та 01.01.2024 у розмірі 3028 грн для визначення базового розміру посадового окладу судді відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.04.2025 у справі № 240/9028/24.

Так, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі України "Про прожитковий мінімум". Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Разом з тим, починаючи з 2021 року законодавець у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

З метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року, Велика Палата Верховного Суду у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2025 у справі № 240/9028/24 зробила правовий висновок, що починаючи з 2021 у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Враховуючи релевантний до розглядуваної справи висновок Великої Палати Верховного Суду, сформульований у постанові від 24.04.2025 в справі №240/9028/24, суд резюмує, що Закони України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» не змінювали розмір суддівської винагороди, а лише запровадили розрахункову величину для визначення базового розміру посадового окладу судді, тому саме цей грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

За цих обставин відсутні підстави для видачі судді у відставці ОСОБА_1 установленої законодавством форми довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини 2 статті 130 Конституції України, частини 3 статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, а також статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 - 2270,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 - 2481,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 - 2684,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 - 3028,00 грн; Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 - 3028,00 грн.

Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.