Справа № 340/2575/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 340/2575/25
(суддя Петренко О.С.,м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі №340/2575/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 квітня 2025 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області згідно з яким, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Кіровоградській області щодо обмеження йому пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, починаючи з 19.10.2024, здійснити йому перерахунок та виплату пенсії без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром (не тільки після разового перерахунку та виплати пенсії, а й зобов`язати пенсійний фонд при подальших виплатах пенсії виплачувати її без обмеження максимального розміру пенсії), з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно обмежено максимальний розмір пенсійної виплати позивача.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження з 19.10.2024 року максимального розміру пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати ОСОБА_1 з 19.10.2024 пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням всіх підвищень та доплат та здійснити виплату, з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні іншої частини позову відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI. При цьому, суд зауважив на тому, що відповідач, здійснюючі перерахунки пенсії позивача, станом на 01.10.2024, 01.01.2025,01.03.2025, обмежив її максимальним розміром і знизив її на підставі Постанови КМУ № 1 від 03.01.2025 року. Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про протиправність дій пенсійного органу щодо нарахування та виплати пенсії позивачу з 19.10.2024 з обмеженням максимального розміру.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що постанова Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» не була предметом позову. На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 по справі № 340/6645/23, яке набрало законної сили 17.10.2023, позивачу проведено перерахунок пенсії починаючи з 01.09.2022 без застосування обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених. Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 (27447,58 грн) на даний час перевищує максимальний (23610,00 грн), виплата пенсії проводиться в розмірі 23610,00 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір якої становить 88% сум грошового забезпечення.

Розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.10.2024 складав 25572,58 грн, де:

13513,79 грн - основний розмір пенсії (15356,58 грн (грошове забезпечення) х 88%);

1891,93 грн - індексація пенсії відповідно до Постанови № 118 (13513,79 грн x 14%);

1500,00 грн - індексація пенсії відповідно до Постанови № 168;

1345,70 грн - індексація пенсії відповідно до Постанови № 185 ((13513,79 грн + 1891,93 грн + 1500,00 грн) х 7,96%);

4562,86 грн - підвищення основного розміру пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 ((13513,79 грн + 1891,93 грн + 1500,00 грн + 1345,70 грн) х 25%);

708,30 грн - підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни ІII групи (2361,00 грн (прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність станом на 01.01.2024) х

30%);

50,00 грн - цільова грошова допомога особі з інвалідністю внаслідок війни IІI групи;

2000,00 грн щомісячна доплата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду).

Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 (25572,58 грн) перевищував максимальний розмір пенсії (23610,00 грн) та визначений згідно з рішенням суду (21915,25 грн), виплата пенсії проводилася в розмірі - 23610,00 грн.

Розмір пенсії станом на 01.01.2025 складає 25572,58 грн, де:

13513,79 грн - основний розмір пенсії (15356,58 грн (грошове забезпечення) х 88%);

1891,93 грн - індексація пенсії відповідно до Постанови № 118 (13513,79 грн х 14%);

1500,00 грн - індексація пенсії відповідно до Постанови № 168;

1345,70 грн - індексація пенсії відповідно до Постанови № 185 ((13513,79 грн + 1891,93 грн + 1500,00 грн) х 7,96%));

4562,86 грн підвищення основного розміру пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 ((13513,79 грн + 1891,93 грн + 1500,00 грн ++ 1345,70 грн) х 25%);

2000,00 грн щомісячна доплата згідно із Постановою № 713;

708,30 грн підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи (2361,00 грн (прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність) х 30%);

50,00 грн цільова грошова допомога особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи.

Оскільки розмір пенсії (25572,58 грн) перевищував максимальний (23610,00 грн) виплата пенсії проводилася в розмірі 23610,0 грн.

На виконання постанови КМУ №209 від 01.03.2025, позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.03.2023.

Розмір пенсії станом на 01.03.2025 складає 27447,58 грн., де:

13513,79 грн. - основний розмір пенсії (15356,58 грн. (грошове забезпечення) х 88%);

1891,93 грн. - індексація пенсії відповідно до Постанови № 118 (13513,79 грн х 14%);

1500,00 грн. - індексація пенсії відповідно до Постанови № 168;

1345,70 грн. - індексація пенсії відповідно до Постанови № 185 ((13513,79 грн. + 1891,93 грн + 1500,00 грн.) х 7,96%));

1500,00 грн. - індексація пенсії відповідно до Постанови № 209;

4937,86 грн підвищення основного розміру пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 ((13513,79 грн + 1891,93 грн +1500,00 грн + + 1345,70 грн + 1500,00 грн х 25%));

2000,00 грн щомісячна доплата згідно із Постановою № 713;

708,30 грн підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи (2361,00 грн (прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність) х 30%);

50,00 грн цільова грошова допомога особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи.

Оскільки розмір пенсії позивача (27447,58 грн.) перевищує максимальний розмір пенсії (23610,00 грн), виплата пенсії проводиться в розмірі 23610 грн.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою щодо перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, на яку листом від 17.03.2025 відповідач повідомив, що виходячи з мотивувальної та резолютивної частин Рішення № 7-р(ІІ)/2022, а також враховуючи норму частини першої статті 2 Закону № 2262, підлягають виплаті без обмеження максимальним розміром пенсії, призначені з 12.04.2023 особам, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканість України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року (а.с.4). Правомірність дій відповідача щодо обмеження розміру пенсії позивача з 19.10.2024 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі Закон № 2262-ХІІ).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимогу щодо зобов`язання відповідача починаючи з 19.10.2024 року здійснити виплату пенсії без застосування обмежень максимальним розміром пенсії позивача.

Зважаючи на те, що предметом спору у цій справі є правомірність дій відповідача щодо застосування обмежень максимальним розміром пенсії позивача розрахованої з 19.10.2024 року, суд апеляційної інстанції вважає, що вирішенню підлягає спір щодо наявності підстав для застосування таких обмежень з 19.10.2024 року.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011 року.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Водночас, Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, частину сьому якої викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, визнаючи таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін на момент виникнення спірних правовідносин не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Виходячи з викладеного, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 сформулювала правовий висновок, який полягає у тому, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Такий правовий висновок міститься і у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та від 20.07.2022 у справі № 340/2476/21, від 14.11.2022 у справі № 580/5957/21. Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання на положення постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» та постанову Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» оскільки зазначені нормативно-правові акти стосуються 2025 року, в той час як вимоги позивача заявлені щодо спору, що виник з 19.10.2024 року.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі №340/2575/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва