Справа № 200/2587/25
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року справа №200/2587/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 р. у справі № 200/2587/25 (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо застосування з 01.01. 2025 року понижуючих коефіціентів, встановлених постановою Кабінета Міністрів України №1 від 03.01.2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.01.2025 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром , та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше проведених виплат.

-стягнути судові витрати.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року задоволено позов, а саме суд:

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану при нарахуванні та виплаті належної ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.01.2025 пенсії.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсії з 01.01.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Свободи, буд.3, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування скарги посилається на те, що статтею 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, її норми діють у 2025 році в період воєнного стану, тобто застосовуються до всіх пенсій, призначених (перерахованих) за спеціальними законами, виплата яких здійснюється у 2025 році, чим забезпечується недопущення дискримінації осіб залежно від дати призначення їм пенсій, а також пропорційності зміни правового регулювання для забезпечення життєво важливих інтересів суспільства і держави.

Враховуючи, що стаття 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік та постанова № 1 є чинними і неконституційними не визнавались, а отже є обов`язковими до застосування, Головне управління Фонду діяло відповідно до вимог статті 19 Конституції України.

Посилання суду на те, що статтею 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік порушено статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, є хибним. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В умовах воєнного стану і додаткових викликів перед державним бюджетом зобов`язання державного бюджету за пенсійними програми зросли внаслідок збільшення контингенту отримувачів пенсії по інвалідності та у зв`язку із втратою годувальника, які призначаються за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (з 2024 до 2025 року збільшення на 51 тис. осіб).

Постанова № 1 передбачає, що коефіцієнти застосовуються лише до тієї частини пенсії, яка не є забезпеченою внесками. Так, коефіцієнти не застосовуються до частини пенсії, обчисленої зі страхових внесків (розмір пенсії, обчисленої відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування), навіть якщо вона більша за 10 розмірів прожиткового мінімуму. Тобто положення пункту 1 постанови № 1 поширюється на розміри пенсій, які становлять від 23 610 грн і не покриті страховими внесками до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Це свідчить про те, що визначені розміри пенсій за спеціальними законами, які перевищують 23 610 грн, не є страховою виплатою, а є привілеєм від держави та платників податків.

При цьому в Україні середня пенсія за віком становить 6 316 гривень.

Постанова № 1, яка прийнята на виконання вимог статті 46 Закону України Про державний бюджет України на 2025 рік, обумовлена введеним військовим станом на території України та фінансовими труднощами, які постали перед державою. Скаржник звертає увагу суду, що реалізація наведеної норми забезпечує баланс між правами та суспільним інтересом.

Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Також просив врахувати правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 17 вересня 2025 року у справі № 240/1202/25.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області.

З 28 квітня 2010 року позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262), що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Пенсійним фондом України 16 червня 2010 року, а також матеріалами пенсійної справи № (МВС).

Як свідчить повідомлення про призначення пенсії за пенсійною справою № , з 28 квітня 2010 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262 в розмірі 90% грошового забезпечення (вислуга років 37); основний розмір пенсії обчислений із грошового забезпечення, у складі якого враховані посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка особам, які працюють в умовах режимних обмежень, надбавка за особливо важливі завдання, та премія.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 200/14592/19-а, яке набрало законної сили на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року:

- визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 з 90% на 70% сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії в основному розмірі 90% сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року.

На виконання рішення суду у справі № 200/14592/19-а ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача.

Так, згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 вересня 2020 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3 200,00 грн; оклад за військове звання 2 400,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% 3 000,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20% 720,00 грн; премія 1,39% 135,11 грн; всього 9 855,11 грн; в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 9 855,11 грн; основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 8 869,60 грн; вид підвищення або надбавки до пенсії: підсумок пенсії (з надбавками) 8 869,60 грн; підстава перерахунку рішення суду; з 01 вересня 2020 року 8 869,60 грн.

Також пенсійний орган здійснив розрахунок на доплату пенсії позивачеві за період з січня 2016 року по серпень 2020 року включно.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у справі № 200/9100/21, яке набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року:

- визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки МВС України від 31 травня 2021 року № 22/6-2216;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки МВС України від 31 травня 2021 року № 22/6-2216, з урахуванням виплачених сум.

ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок позивача на виконання рішення суду у справі № 200/9100/21.

Так, згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № -МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 червня 2022 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3 200,00 грн; оклад за військове звання 2 400,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% 3 000,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% 30 019,21 грн; всього 39 019,21 грн; в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 34 450,00 грн; основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 24 115,00 грн; з урахуванням індексації 27 491,10 грн; індексація базового ОСНП 2022 (24 115*0,140) 3 376,10 грн; вид підвищення або надбавки до пенсії: підсумок пенсії (з надбавками) 27 491,10 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії 19 340,00 грн; підстава перерахунку рішення суду; з 01 червня 2022 року 19 340,00 грн.

Згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № -МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 вересня 2022 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3 200,00 грн; оклад за військове звання 2 400,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% 3 000,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% 30 019,21 грн; всього 39 019,21 грн; в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 34 450,00 грн; основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 24 115,00 грн; з урахуванням індексації 27 491,10 грн; індексація базового ОСНП 2022 (24 115*0,140) 3 376,10 грн; вид підвищення або надбавки до пенсії: підсумок пенсії (з надбавками) 27 491,10 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії 20 270,00 грн; підстава порахунку: рішення суду; з 01 вересня 2022 року 20 270,00 грн; з 01 грудня 2022 року 20 930,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у справі № 200/14401/21, яке набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року:

- визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні з 01 липня 2021 року в повному розмірі доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (далі Постанова КМУ № 713);

- зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області нарахувати та виплатити з 01 липня 2021 року щомісячну доплату у розмірі 2 000 грн відповідно до Постанови КМУ № 713 ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення суду у справі № 200/14401/21 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача.

Так, згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 листопада 2022 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3 200,00 грн.; оклад за військове звання 2 400,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% 3 000,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% 30 019,21 грн; всього 39 019,21 грн; в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 30 019,21 грн; основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 27 313,45 грн; з урахуванням індексації 31 137,33 грн; з урахуванням доплати 33 137,33 грн; індексація базового ОСНП (27 313,45*0,140) 3 823,88 грн; щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) з урахуванням збільшення ОСНП на суму 3 198,45 грн 2 000,00 грн; вид підвищення або надбавки до пенсії: підсумок пенсії (з надбавками) 33 137,33 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії 20 270,00 грн; підстава перерахунку рішення суду; з 01 листопада 2022 року 20 270,00 грн; з 01 грудня 2022 року 20 930,00 грн.

Згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 березня 2023 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3 200,00 грн; оклад за військове звання 2 400,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% 3 000,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% 30 019,21 грн; всього 39 019,21 грн; в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 30 019,21 грн; основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 27 313,45 грн; з урахуванням індексації 32 637,33 грн; з урахуванням доплати 34 637,33 грн; індексація базового ОСНП 2022 (27 313,45*0,140) 3 823,88 грн; індексація базового ОСНП 2023 (31 137,33*0,197) 1 500,00 грн; щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) 2 000,00 грн; вид підвищення або надбавки до пенсії: щомісячна доплата до 100 грн індексації 01 березня 2023 року 0,00 грн; підсумок пенсії (з надбавками) 34 637,33 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії 20 930,00 грн; підстава перерахунку: Закон України Про Державний бюджет України на 2022 рік (з 01 грудня 2022 року); з 01 березня 2023 року 20 930,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 200/4429/22, яке набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року:

- визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення та обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 90% сум грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром та виплатити різницю недоотриманої пенсії, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01 квітня 2019 року.

На виконання рішення суду у справі № 200/4429/22 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок призначеної позивачу пенсії.

Так, згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № -МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 серпня 2023 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3 200,00 грн; оклад за військове звання 2 400,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% 3 000,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% 30 019,21 грн; всього 39 019,21 грн; в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 30 019,21 грн; основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 35 117,29 грн; з урахуванням індексації 41 533,71 грн; індексація базового ОСНП 2022 (35 117,29*0,140) 4 916,42 грн; індексація базового ОСНП 2023 (40 033,71*0,197) 1 500,00 грн; щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (від суми ОСНП 8 869,60 грн на 01 березня 2018 року), з урахуванням збільшення ОСНП на суму 7 803,84 грн 0,00 грн; вид підвищення або надбавки до пенсії: щомісячна доплата до 100 грн індексації на 01 березня 2023 року 0,00 грн; підсумок пенсії (з надбавками) 41 533,71 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії 35 117,29 грн; підстава перерахунку рішення суду; з 01 серпня 2023 року 35 117,29 грн.

Згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № -МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 жовтня 2023 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3 200,00 грн; оклад за військове звання 2 400,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% 3 000,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% 30 019,21 грн; всього 39 019,21 грн; в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 30 019,21 грн; основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 35 117,29 грн; з урахуванням індексації 41 533,71 грн; з урахуванням доплати 43 533,71 грн; індексація базового ОСНП 2022 (35 117,29*0,140) 4 916,42 грн; індексація базового ОСНП 2023 (40 033,71*,0197) 1 500,00 грн; щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) 2 000,00 грн; вид підвищення або надбавки до пенсії: щомісячна доплата до 100 грн індексації 01 березня 2023 року 0,00 грн; підсумок пенсії (з надбавками) 43 533,71 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії 35 117,29 грн; підстава перерахунку рішення суду; з 01 жовтня 2023 року 35 117,29 грн.

Згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № -МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 березня 2024 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3 200,00 грн; оклад за військове звання 2 400,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% 3 000,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% 30 019,21 грн; всього 39 019,21 грн; в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 30 019,21 грн; основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 35 117,29 грн; з урахуванням індексації 41 533,71 грн; з урахуванням доплати 43 533,71 грн; індексація базового ОСНП 2022 (35 117,29*0,140) 4 916,42 грн; індексація базового ОСНП 2023 (40 033,71*,0197) 1 500,00 грн; щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) 2 000,00 грн; вид підвищення або надбавки до пенсії: щомісячна доплата до 100 грн індексації 01 березня 2023 року 0,00 грн; підсумок пенсії (з надбавками) 43 533,71 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії 35 117,29 грн; підстава перерахунку рішення суду; з 01 березня 2024 року 35 117,29 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі № 200/1284/24, яке набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року:

- визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 25 вересня 2023 року, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України № 49/8713 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області з 01 квітня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 25 вересня 2023 року, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України № 49/8713 станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01 квітня 2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.

ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 200/1284/24.

Так, згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 вересня 2024 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3 600,00 грн; оклад за військове звання 2 400,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% 3 000,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% 30 906,30 грн; всього 39 906,30 грн; в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 39 906,30 грн; основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 35 117,29 грн; з урахуванням індексації 43 033,71 грн; з урахуванням доплати 45 033,71 грн; індексація базового ОСНП 2022 (35 117,29*0,140) 4 916,42 грн; індексація базового ОСНП 2023 (40 033,71*0,1970) 1 500,00 грн; індексація базового ОСНП 2024 )41 533,71*0,0796) 1 500,00 грн; щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) 2 000,00 грн; вид підвищення або надбавки до пенсії: щомісячна доплата до 100 грн індексації 01 березня 2024 року 0,00 грн; підсумок пенсії (з надбавками) 45 033,71 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії 37 117,29 грн; підстава перерахунку рішення суду; розпорядження про перерахунок відправлено 14 серпня 2024 року; з 01 вересня 2024 року 37 117,29 грн.

Згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 вересня 2024 року із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3 600,00 грн; оклад за військове звання 2 400,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% 3 000,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% 30 906,30 грн; всього 39 906,30 грн; в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 39 906,30 грн; основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 27 934,41 грн; з урахуванням індексації 34 845,23 грн; з урахуванням доплати 36 845,23 грн; індексація базового ОСНП 2022 (27 934,41*0,1400) 3 910,82 грн; індексація базового ОСНП 2023 (31 845,23*0,1970) 1 500,00 грн; індексація базового ОСНП 2024 (33 345,23*0,0796) 1 500,00 грн; щомісячна доплата до 2000 Постанова КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) 2 000,00 грн; вид підвищення або надбавки до пенсії: доплата до попереднього розміру пенсії (рішення суду) 272,06 грн; підсумок пенсії (з надбавками) 37 117,29 грн; підстава перерахунку рішення суду; розпорядження про перерахунок відправлено 23 серпня 2024 року; з 01 вересня 2024 року 37 117,29 грн.

Також ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило донарахування пенсії позивачеві за період з вересня 2022 року по серпень 2024 року включно.

Отже, внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі № 200/1284/24 ГУ ПФУ в Донецькій області з 01 вересня 2024 року зменшило основний розмір пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а також обмежило пенсію позивача максимальним розміром 37 117,29 грн.

У відповідь на звернення позивача від 19 серпня 2024 року № ВЕБ-05001-Ф-С-24-136534 листом від 11 вересня 2024 року № 24544-22033/К-02/8-0500/24 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило таке.

Рішенням суду у справі № 200/1284/24 ГУ ПФУ в Донецькій області зобов`язано з 01 квітня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 25 вересня 2023 року, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України за № 49/8713, станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, і з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсій за період з 01 квітня 2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.

Пенсійний орган зауважив, що резолютивна частина цього рішення не містить зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області під час розрахунку пенсійних виплат провести перерахунок пенсії з урахуванням 90% сум грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром.

Зазначив, що на виконання рішення суду у справі № 200/1284/24 позивачу встановлено грошове забезпечення у розмірі 39 906,30 грн, яке складається з посадового окладу 3 600,00 грн, окладу за військове звання 2 400,00 грн, процентної надбавки за вислугу років 50% 3 000,00 грн, середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка особам, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби 80%, премія 130,61% 30 906,30 грн;

Таким чином, станом на 01 вересня 2024 року основний розмір пенсії з розрахунку 70% грошового забезпечення складає 27 934,41 грн (39 906,30 грн х 70%).

Також до основного розміру пенсії нараховуються доплати та підвищення.

Загальний розмір пенсії з урахуванням індексацій та доплати, відповідно до Постанови КМУ № 713 складає 36 845,23 грн.

Розмір пенсії до виплати становити 23 610,00 грн (2 361,00 грн х 10), враховуючи, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, згідно з Законом України Про Державний бюджет на 2024 рік становить 2 361,00 грн.

Згідно зі ст. 63 Закону № 2262, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відтак, ОСОБА_1 виплачується розмір пенсії 37 117,29 грн, а саме: 36 845,23 грн розмір пенсії за рішенням суду у справі № 200/1284/24; 272,06 грн доплата до попереднього розміру пенсії.

Таким чином, розмір пенсійної виплати після виконання рішення суду у справі № 200/1284/24 не змінився, у зв`язку з чим доплата за рішенням суду відсутня.

У подальшому ГУ ПФУ в Донецькій області проводило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року та з 01 березня 2025 року, що підтверджено відповідними розпорядженнями про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС.

Правомірність дій пенсійного органу при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2025 року та з 01 березня 2025 року не є предметом спору у справі, що розглядається.

Як свідчить протокол за пенсійною справою № (МВС) від 14 березня 2025 року, на час розгляду справи по суті ОСОБА_1 отримує пенсію, обчислену виходячи з такого: вид пенсії за вислугу років; дата звернення 03 червня 2010 року; умови призначення вислуга років 37,5 (календарна 30,4) у розмірі 70% грошового забезпечення; військове звання полковник поліції; посада начальник відділу поліції; дата і причина звільнення 27 квітня 2010 року, ст. 65 А 1 п. відставку за віком або за станом здоров`я; грошове забезпечення для обчислення пенсії: посадовий оклад 3 600,00 грн; оклад за військове звання 2 400,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% 3 000,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% 30 906,30 грн; всього 39 906,30 грн; основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 27 934,41 грн; з урахуванням індексації 36 345,23 грн; з урахуванням доплати 38 345,23 грн; індексація базового ОСНП 2022 (27 934,41*0,1400) 3 910,82 грн; індексація базового ОСНП 2023 (31 845,23*0,1970) 1 500,00 грн; індексація базового ОСНП 2024 (33 345,23*0,0796) 1 500,00 грн; індексація базового ОСНП 2025 (34 845,23*0,1150) 1 500,00 грн; щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) 2 000,00 грн; вид підвищення або надбавка до пенсії: щомісячна доплата до 100 грн індексації 01 березня 2024 року 0,00 грн; всього призначено 38 345,23 грн; призначено згідно з Законом № 2262 загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі 28 974,97 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1523/25 від 08.04.2025 було вирішено: адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити, а саме судом.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі № 200/1284/24, виходячи з її основного розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали в обмеженні максимального розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 при її перерахунку на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі № 200/1284/24.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01 вересня 2024 року, виходячи з її основного розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Також, матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою від 09.01.2025, в якій просив надати йому відповідь - з якої причини на сторінці веб-порталу ПФУ, у розділі даних з пенсійних справ пенсіонерів, станом на 09.01.2025 вказані складові види нарахувань та суми нарахованих та сплачених у 2024 році пенсій, а не у тих складових та розмірах, які були нараховані та сплачені у січні 2025 року.

Відповідачем було надано відповідь від 14.01.2025 наступного змісту: - Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану (далі Постанова № 1) у період воєнного стану у 2025 році пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення. Відповідно до пункту 2 Постанови № 1 коефіцієнти, визначені пунктом 1 зазначеної постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також для пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб. Інформація щодо статусу особи, яка брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, в Вашій електронній пенсійній вправі відсутня. Оскільки, розмір Вашої пенсії перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2025 розмір пенсії залишається без змін, змінюється тільки сума пенсійної виплати, яка проводиться з урахуванням пункту 1 Постанови № 1 із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення..

В якості доказів зменшення пенсійної виплати позивач надав копію роздруківки з веб-порталу ПФУ складових пенсійної виплати станом на січень 2025 року, з якої судом встановлено: основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі 27 934,41 грн; з урахуванням індексації 34 845,23 грн; з урахуванням доплати 36 845,23 грн; базовий розмір пенсії (39 906,30 * 70% - 27 934,41; індексація базового ОСНП 2022 (27 934,41*0,1400) 3 910,82 грн; індексація базового ОСНП 2023 (31 845,23*0,1970) 1 500,00 грн; індексація базового ОСНП 2024 (33 345,23*0,0796) 1 500,00 грн; щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) 2 000,00 грн; доплата до попереднього розміру пенсії (рішення суду) 272,06 грн.; підсумок пенсії з надбавками пониження суми 37 117,29 згідно постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року 28 606,59 грн.; деталізація розрахунку пониження суми 37117,29 згідно ПКМУ №1 від 03.01.2025: розрахунок пониження по діапазону 1:1,0 * 23610 = 23610 23610 грн.; розрахунок пониження по діапазону 2:0,5 * 2361 = 1180,50 1180,50 грн.; розрахунок пониження по діапазону 3:0,4 * 4722 = 1888,80 1888,50 грн.; розрахунок пониження по діапазону 4:0,3 * 6424,29 = 1927,29 1927,29 грн. вид підвищення або надбавка до пенсії: щомісячна доплата до 100 грн індексації 01 березня 2024 року 0,00 грн; всього призначено 38 345,23 грн; призначено згідно з Законом № 2262 загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі 28 974,97 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Конституція України закріплює головні засади організації держави та суспільства, утверджує конституційні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, конституційний (державний і суспільний) лад.

Статтею 1 Конституції України проголошено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативноправові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 17, 65 Основного Закону України громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції, тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення; щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними у статті 46 Основного Закону України [абзаци другий, третій пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018, абзац одинадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019].

Конституційний Суд України неодноразово висловлював юридичні позиції, згідно із якими: «З урахуванням встановленого Конституцією України функціонального призначення Збройних Сил України, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України законодавче регулювання порядку реалізації права на соціальний захист, гарантованого частиною першою статті 46 Конституції України, має здійснюватися у системному взаємозв`язку з вимогами щодо посиленого соціального захисту військовослужбовців у розумінні частини п`ятої статті 17 Основного Закону України»; «припис частини п`ятої статті 17 Конституції України чітко покладає на державу конституційний обов`язок щодо створення системи посиленої соціальної підтримки військовослужбовців і членів їхніх сімей»; «виконання державою конституційного обов`язку щодо забезпечення посиленого соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних або резервістів покликане не тільки забезпечити соціальний захист кожного з них індивідуально, а й сприяти виконанню громадянами України обов`язку щодо захисту Вітчизни України, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності»; «заходи в сфері оборони держави мають бути своєчасними, послідовними та комплексними, оскільки від їх ефективного запровадження залежить стан обороноздатності України» [абзаци четвертий сьомий підпункту 5.1 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 06 квітня 2022 року № 1-р(II)/2022].

У розвиток висловленої позиції Конституційний Суд України у рішенні від 12 жовтня 2022 року №7-р(II)/2022 вказав на те, що встановлений частиною 5 статті 17 Основного Закону України обов`язок держави забезпечити соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, поширюється як на громадян України, які безпосередньо перебувають на такій службі, так і на тих, яких звільнено з неї.

Тобто, на Державу покладається конституційний обов`язок посиленого соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої у лютому 2014 року, а також осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності.

Частиною другою статті 64 Конституції України встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (далі Указ № 64/2022), у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Таким чином, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом № 64/2022, не обмежується конституційне право громадян на соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.

У Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004). Організаційноправові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави захисту суверенітету, територіальної цілісності України (частина перша статті 17 Основного Закону України). Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини рішення від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004). Заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціальноекономічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, а також форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо. Відносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб врегульовані Законом № 2262-ХІІ.

Відповідно до преамбули Закону № 2262-ХІІ цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінальновиконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частинами першою та третьою статті 11 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-IV та інших нормативноправових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону № 1058-IV.

Водночас, пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України передбачає, що виключно законами України встановлюються, зокрема, Державний бюджет України. Отже, аналіз положень статей 8, 18 та 92 Конституції України у системному зв`язку з преамбулою Закону України № 2262-XII дозволяє зробити обґрунтований висновок про те, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а також деяких інших осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, визначаються виключно положеннями спеціального закону Закону № 2262-XII.

«Обчислення пенсії» особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ визначено розділом V (статті 43 47) Закону № 2262-ХІІ, а «Виплата пенсій» та «Порядок перерахунку пенсій» розділами VII (статті 52 62) та VIII (статті 63 66) Закону № 2262-ХІІ відповідно.

Разом з тим, статтею 46 Закону № 4059-IX установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до, зокрема, Закону № 2262-ХІІ (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 46 Закону № 4059-IX Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1, яка застосовується з 01 січня 2025 року, пунктом 1 якої установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до, зокрема, Закону № 2262-ХІІ (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,1.

Для осіб, пенсії яким призначено (перераховано) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, та які мають право на пенсію відповідно до Закону № 1058-IV, і в яких розмір пенсії, обчисленої відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону № 1058-IV, перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, коефіцієнти застосовуються до відповідних сум перевищення пенсії, призначеної (перерахованої) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, понад суму пенсії, обчислену відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону № 1058-IV.

Пунктом 2 цієї Постанови № 1 установлено, що у період воєнного стану у 2025 році коефіцієнти, визначені пунктом 1 цієї постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону № 2262-ХІІ (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням встановлених коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії. При цьому такі коефіцієнти не застосовуються до осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб.

Таким чином, положеннями статті 46 Закону № 4059-IX та Постанови № 1 запроваджено тимчасове (на 2025 рік) застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, коефіцієнтів зменшення пенсії, тобто вказаними положеннями законодавства фактично встановлено інше (додаткове) регулювання відносин, відмінне від того, що встановлено Законом № 2262-ХІІ, що не узгоджується із приписам статті 11 Закону № 2262-ХІІ, який є спеціальним у законодавчому регулюванні відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб.

Крім того, застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, коефіцієнтів зменшення пенсії згідно із статтею 46 Закону № 4059-IX та пункту 1 Постанови № 1 призводить до обмеження конституційного права такої категорії осіб на належний соціальний захист, що передбачений спеціальним законом, а також порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту таких осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України. Поширення дії Закону № 4059-IX та Постанови № 1 на пенсії, що призначені відповідно до Закону України № 2262-XII, є грубим порушенням норм Конституції України, зокрема статей 8, 19 та 92.

До того ж, слід зазначити, що Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020 зазначав, що предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзац восьмий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007). Крім того, виходячи з того, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України (далі Кодекс), так само, як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, що обумовлено положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України в Рішенні від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію або скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України (абзац восьмий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

Отже, Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.

Верховний Суд, розглядаючи справу (№120/1081/25) у подібних правовідносинах, у постанові від 11 вересня 2025 року вказав: «...що зміна правового регулювання відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб можлива лише у випадку внесення відповідних змін, зокрема, до Закону № 2262-ХІІ, а інші нормативноправові акти застосовуються лише у випадку їх прийняття відповідно до цих законів.

Тому, враховуючи неодноразово викладену Конституційним Судом України юридичну позицію стосовно того, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони (зокрема, абзаци третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008), суд зазначає, що Закон № 4059-IX не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.»

Крім цього, Верховний Суд у справі №120/1081/25 наголосив на тому, що зміни до Закону № 2262-ХІІ у частині, яка регламентує спірні правовідносини (щодо обмеження граничним (максимальним) розміром пенсії та застосування до суми перевищення коефіцієнту, визначеного Постановою № 1), не вносилися.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 18 червня 2020 року № 5-рп(II)/2020, до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori), «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali), «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Водночас зазначений бюджетний закон фактично обмежує розмір пенсії позивача, що порушує гарантії, закріплені у статтях 17 та 46 Конституції України.

Закон України про Державний бюджет України не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; форми і види пенсійного забезпечення.

За приписами статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46 Конституції України).

Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили щодо інших законів.

Колегія суддів враховує, що Закон України «Про Державний бюджет на 2025 рік» не містить жодних приписів про повноваження Кабінету Міністрів України визначати форми і види пенсійного забезпечення, жодних приписів про коефіцієнти пониження пенсій.

Водночас, Закон про Державний бюджет України закон, який затверджує Державний бюджет України та містить положення щодо забезпечення його виконання протягом бюджетного періоду (пункт 24 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України).

Тобто існує колізія положень двох нормативноправових актів рівня закону, подолати якими можливо, застосувавши загальний принцип права «спеціальний закон скасовує дію загального закону» (lex specialis derogat generali). Такий підхід використовується у випадку конкуренції норм: коли на врегулювання суспільних відносин претендують загальні та спеціальні норми права.

Отже, за таким правовим підходом, при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону (lex specialis), тобто Закону № 2262-ХІI, а положення Закону № 4059-IX вважати загальними нормами (lex generalis).

На такий аспект законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у Рішеннях від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Повноваження суду не застосовувати нормативноправовий акт у разі висновку про його суперечність Конституцій України закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту кореспондує з принципом верховенства права.

При цьому, дотримання принципу верховенства права можливе лише за умови застосування судами під час розгляду та вирішення справ законодавчого акта, який відповідає критерію «якості закону».

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативноправових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі нормативноправові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19).

При цьому, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Розглянувши у касаційному порядку цю справу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду доходить таких висновків:

Застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, положень статті 46 Закону № 4059-IX та Постанови № 1, якими передбачено виплату таких пенсій, із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України. Таку позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2025 року у справі №120/1081/25.

Застосовуючи такий підхід до спірних правовідносин, дії відповідача щодо виплати ОСОБА_2 пенсії з 01 січня 2025 року із застосуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону №4059-IX та пунктом 1 Постанови № 1, не відповідають приписам статей 19, 92 Конституції України та статті 2 КАС України, у зв`язку із чим є протиправними.

Застосувавши нормативноправові акти, які не урегульовають умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України, протиправно обмеживши право позивача на належний соціальний захист, ГУ ПФУ у Житомирській області вийшло за межі наданих повноважень, що є беззаперечною підставою для визнання протиправними його дій щодо перерахунку пенсії позивача.

Суд критично ставиться до доводу пенсійного органу про те, що реалізація на практиці статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та Постанови № 1 забезпечить скорочення дисбалансу в розмірах пенсій (мінімальний розмір пенсії на 01 січня 2025 року 2 361 грн, розмір пенсій, перерахованих на виконання рішень судів, від 23 610 грн до понад 200 тис. грн), що дасть змогу забезпечити соціальний захист найбільш вразливих верств населення. Застосування такого підходу знівелює одну з основних конституційних засад судочинства обов`язковість судового рішення (пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України), яка є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Фактично це дасть змогу не виконувати на законних підставах судові рішення щодо перерахунку пенсії, при цьому виправдовуючись захистом найбільш вразливих верств населення.

Відповідач, обґрунтовуючи використання коефіцієнтів, передбачених Постановою № 1, до певних категорій пенсій, зазначає про справедливий та неупереджений розподіл суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами із забезпеченням збалансованості бюджету. Разом з цим, така мета не повинна досягатись у спосіб, який обмежує соціальні стандарти та гарантії інших категорій пенсіонерів, та шляхом надання пріоритетності нормативноправовим актам, які не є спеціальним у регулюванні відносин у сфері пенсійного забезпечення.

Враховуючи наведене колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо протиправності дій відповідача, які полягали в застосуванні коефіцієнтів зменшення, встановлених статтею 46 Закону № 4059-IX та Постановою № 1, до перерахованої в січні 2025 року пенсії позивача.

Аналогічний висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2025 року справа № 120/1081/25, від 23 вересня 2025 року справа № 380/5247/25, від 23 вересня 2025 року справа № 420/810/25, від 23 вересня 2025 року справа № 420/4971/25, від 23 вересня 2025 року справа № 140/2163/25, від 23 вересня 2025 року справа № 380/1811/25, від 23 вересня 2025 року справа № 420/4102/25, від 17 вересня 2025 року справа № 240/1202/25, від 23 вересня 2025 року справа № 380/5906/25.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються встановленими у справі обставинами.

Отже, висновок суду першої інстанції ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статями 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 р. у справі № 200/2587/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 30 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.В. Сіваченко

І.В. Геращенко