Справа № 580/8554/25
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року справа № 580/8554/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Г.Чекірди, 10) в якому просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи за трудовими договорами №07 від 03.05.1993 року (пролонгація від 01.04.1994 року); №18 від 29.12.1995 року та № 22 від 30.12.1996 року та відмови у перерахунку пенсії з 16.10.2024 року;

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області від 27.01.2025 року № 45 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи : з 01.06.1993- 31.12.1994; з 01.01.1996-30.09.1997; з 01.01.1998-30.06.1998 та повторно розглянути заяву позивача від 20.01.2025 року про перерахунок пенсії за віком з моменту її нарахування, з 16.10.2024 року та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 відкрито провадження в даній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що звернулася із заявою від 09.01.2025 про призначення пенсії до ГУ ПФУ в Черкаській області. 17.01.2025 призначено пенсію за віком довічно з 16.10.2024. зазначає, що при призначенні пенсії безпідставно не зараховано до страхового стажу роботу на підстав трудових договорів. 20.01.2025 звернулась із заявою про зарахування періоду роботи за трудовими договорами до страхового стажу. Відповідач рішенням відмовив у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, оскільки періоди роботи підтверджуються поданими позивачем документами.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області із заявою від 09.01.2025 про призначення пенсії за віком.

17.01.2025 рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області № 45 призначено пенсію за віком та визначено тривалість стажу 37 років 03 місяці 19 днів.

20.01.2025 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про врахування стажу та перерахунку пенсії

За принципом екстериторіальності, Головне управління ПФУ у Хмельницькій області рішенням від 27.01.2025 № 45 відмовило у перерахунку пенсії позивачу.

В обґрунтування зазначено, що згідно довідки, від 14.11.2024 №5 адвокати Черкаської обласної колегії адвокатів з 01.06.1993 року перейшли на індивідуальну форму діяльності, що підтверджується довідкою головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 24.07.2024 №2300-0603-8/54407 про перебування на обліку ОСОБА_1 , як фізичної особи підприємця з 01.06.1993 року, тому до розрахунку страхового стажу неможливо зарахувати періоди роботи з 03.05.1993 по 31.12.1994 (згідно трудового договору від 03.05.1993 №7), з 01.01.1996 по 31.12.1996 (згідно трудового договору від 29.12.1995 №18), з 01.01.1997 по 01.07.1998 (згідно трудового договору від 30.12.1996 №22) у сфері надання юридичних послуг, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про пенсійне забезпечення громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Також, ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що до набрання чинності Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме до 01.01.2004, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.

При цьому, ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Згідно п. 1.1 копії трудового договору від 03.05.1993 №7 між ТОВ «Агромашбудсервіс» та ОСОБА_1 працівник зобов`язаний готувати договори, претензії, накази, скарги, позовні заяви та інш. документи правового характеру.

Пунктом 1.3 договору визначено виплачувати заробітну плату (один раз в місяць) в сумі 30000(тридцять) тисяч крб., з оплатою всих податківі зборів передбачених ЗУ в т.ч. в ПФУ і соцстрахування.

Відповідно до п. 2.1 термін дії договору до 03.05.1994.

Трудовий договір №7 від 03.05.1993 продовжено до 31.12.1994 з зарплатою 900000крб.

29.12.1995 укладено трудовий договір № 18 між підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (адвокат).

Згідно п. 1 Працівник зобов`язується надати роботодавцю юридичне обслуговування, а саме: юридичні консультації по діючому законодавству, складання правових документів(договорів, контрактів, претензій тощо)візування наказів, представництво інтересів в судах, участь в перемовинах, заключення контрактів, де стороною є підприємець.

Пунктом 3 договору визначено, що працівнику встановлюється заробітна плата в розмірі 10 мільйонів крб., а п. 5 визначено термін дії договору з 01.01.1996 по 31.12.1996.

Згідно трудового договору № 22 від 30.12.1996 між підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (адвокат) термін дії встановлено з 01.01.1997 по 01.07.1998 з зарплатою 100 грн. щомісячно.

При цьому дані періоди не були зараховані до страхового стажу позивача при призначенні пенсії за віком, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків.

У той же час згідно довідки № 01/25 від 02.01.2025 виданої ПП ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 за тудовим договором надавала юридичні послуги в період з 01.01.1996 по 31.12.1996 та з 01.01.1997 по 01.07.1997.

Крім того, відповідно до акту від 08.04.1999, складеного спеціалістом Пенсійного фонду, визначено дохід ОСОБА_1 за 1993- 1998 роки та суму страхових внесків за казаний період.

У постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, частиною 1 ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином суд зазначає, що при виникненні у відповідача сумнівів щодо права позивача на отримання пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однак матеріали справи не містять доказів щодо здійснення Головним управлінням перевірки достовірності відомостей про позивача, а відтак, суд зазначає, що відповідачем було протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди його роботи з 01.06.1993- 31.12.1994, з 01.01.1996-30.09.1997, з 01.01.1998-30.06.1998.

Отже, оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії в частині зарахування страхового стажу є протиправним та підлягає скасуванню.

При вирішенні даного спору суд також бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області від 27.01.2025 року № 45 про відмову у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи 01.06.1993- 31.12.1994, з 01.01.1996-30.09.1997, з 01.01.1998-30.06.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 20.01.2025 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР