Справа № 160/1725/25
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/1725/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року (суддя В.М. Олійник)

у справі № 160/1725/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування позивачу до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, станом на 27 серпня 2024 року періодів його роботи: служба в армії - 02 роки 01 місяць 27 днів, професійна діяльність - 03 роки, слідчий органу внутрішніх справ - 03 роки 00 місяців 08 днів, суддя Новомосковського міського суду Дніпропетровської області - 01 рік 07 місяців 17 днів, суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області - 15 років 05 місяців 16 днів, голова Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області - 07 років 11 місяців 15 днів, що загалом становить період роботи, що зараховується судді у відставці 30 років 02 місяців 19 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 27 серпня 2024 року періоди його роботи: служба в армії - 02 роки 01 місяць 27 днів, професійна діяльність - 03 роки, слідчий органу внутрішніх справ - 03 роки 00 місяців 08 днів, суддя Новомосковського міського суду Дніпропетровської області - 01 рік 07 місяців 17 днів, суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області - 15 років 05 місяців 16 днів, голова Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області - 07 років 11 місяців 15 днів, що загалом становить період роботи, що зараховується судді у відставці 30 років 02 місяців 19 днів.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату з 09 вересня 2024 року щомісячного довічного грошового утримання позивачу, як судді у відставці, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Дніпропетровській області №Б-с-1467 від 12 листопада 2024 року про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та становить 70% від суддівської винагороди судді місцевого суду станом на 09 вересня 2024 року - 172 596,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій пенсійного органу щодо відмови позивачу в зарахуванні до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, спірних періодів, не здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання позивачу, як судді у відставці, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Дніпропетровській області №Б-с-1467 від 12 листопада 2024 року про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, є протиправними.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що на час призначення (обрання) позивача суддею у 2002 році був чинним Закон України від 15.12.1992 року №2862-ХІІ «Про статус суддів», стаття 44 якого передбачала зарахування до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, часу роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі пільги. Також суд зауважив, що постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» визначає, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Суд з`ясував, що виходячи з розрахунку стажу судді у відсотковому співвідношенні, за 20 років - нараховується 50%, у подальшому за кожен рік - 2%, відтак за 30 років на посаді судді, щомісячне довічне грошового утримання судді у відставці позивача повинно розраховуватися виходячи з розрахунку: (20 років - 50% + 10 років х 2%) = 70%.

Крім того, суд встановив, що основним документом, на підставі якого позивачеві визначається розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, є довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, які в даному випадку надані 12.11.2024 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області - довідка-розрахунок №Б-с-1467 про суддівську винагороду, які передбачені Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року № 3-1.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вказує, що положеннями ст. 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII визначено перелік роботи, яка зараховується до стажу роботи на посаді судді. Зауважує, що ст. 37 Закону № 1402-VIII не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання строку проходження військової служби, періоду навчання та періоду роботи на посаді слідчого в органах внутрішніх справ, а отже відповідач вважає, що позивачу правомірно зараховано лише до загального страхового стажу період проходження військової служби з 26.04.1983 по 23.06.1985, навчання з 01.09.1985 по 05.11.1986 та роботи на посаді слідчого в органах внутрішніх справ з 03.05.1995 по 11.05.1998. Також відповідач вважає правомірним розрахунок щомісячного довічного грошового отримування позивача, як судді у відставці, у розмірі 50% грошового утримання судді. Скаржник вважає, що зобов`язання його судом здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання є неправомірним, адже це є втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 на підставі наказу №72-к від 09 вересня 2024 року відрахований зі штату Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з посади голови суду.

З 19 вересня 2024 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який виданий позивачу т.в.о. голови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, вказаний стаж загалом складає 30 років 02 місяці 19 днів та включає:

- служба в армії - з 26.04.1983 по 23.06.1985 (02 роки 01 місяць 27 днів);

- професійна діяльність (3 роки);

- слідчий з 03.05.1995 по 11.05.1998 (03 роки 00 місяців 08 днів);

- суддя Новомосковського міського суду Дніпропетровської області з 13.08.2002 по 29.03.2004 (01 рік 07 місяців 17 днів);

- суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 28.03.2004 по 13.09.2016 (15 років 05 днів 16 днів);

- голова Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 13.09.2016 по 27.08.2024 (07 років 11 місяців 15 днів).

Означені періоди стажу також підтверджуються записами трудової книжки від 09.09.2024.

12 листопада 2024 року Територіальним управлінням ДСА в Дніпропетровській області позивачу видано довідку-розрахунок №Б-с-1467 про суддівську винагороду станом на 09.09.2024 як судді, який здійснює повноваження, без врахування обмежень встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яка складає 172 596,00 грн., у тому числі: посадовий оклад 90 840,00 грн, доплата за вислугу років (80%) 72 672,00 грн, доплата за перебування на адміністративній посаді в суді (10%) 9 084,00 грн.

11 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою з приводу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №69185-52858/Л-01/8-0400/24 від 27 грудня 2024 року позивачеві повідомлено, що стаж роботи на посаді судді складає 22 роки 0 місяців 01 день, загальний страховий стаж становить 41 рік 03 місяці 18 днів.

Періоди проходження військової служби з 26.04.1983 по 23.06.1985, період навчання з 01.09.1985 по 05.11.1986 та період роботи на посаді слідчого в органах внутрішніх справ з 03.05.1995 по 11.05.1998 зараховані до загального страхового стажу, але не підлягають зарахуванню до суддівського стажу.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання з 19.09.2024, визначеного на підставі довідки від 11.09.2024 № Б-с-1246, складає 64699,56 грн (119814,00 грн х 50%) +(119814,00 х 4%).

Вважаючи дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Основні засади державної політики у сфері організації судової влади та здійснення правосуддя, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначені Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 142 Закону № 1402-VII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 3 вказаної статті щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Статтею 137 Закону № 1402-VII встановлено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Частиною 6 ст. 69 Закону № 1402-VIII передбачено, що для цілей цього Закону вважається: 1) вищою юридичною освітою - вища юридична освіта ступеня магістра (або прирівняна до неї вища освіта за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста), здобута в Україні, а також вища юридична освіта відповідного ступеня, здобута в іноземних державах та визнана в Україні в установленому законом порядку; 2) стажем професійної діяльності у сфері права - стаж професійної діяльності особи за спеціальністю після здобуття нею вищої юридичної освіти; 3) науковим ступенем - науковий ступінь у сфері права, здобутий у вищому навчальному закладі (університеті, академії чи інституті, крім вищих військових навчальних закладів) чи науковій установі України або аналогічному вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави. Науковий ступінь, здобутий у вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави, повинен бути визнаний в Україні в установленому законодавством порядку; 4) стажем наукової роботи - стаж професійної діяльності у сфері права на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників у вищому навчальному закладі (університеті, академії чи інституті, крім вищих військових навчальних закладів) чи науковій установі України або аналогічному вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави.

Згідно абзацу 4 пункту 34 Розділу ХII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Аналогічні положення закріплювались ст. 135 «Стаж роботи судді» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI та пунктом 11 «Перехідних положень» вказаного Закону, в редакції чинній до 28.03.2015, згідно з яким судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 64 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI для цілей цієї статті вважається: 1) вищою юридичною освітою - вища юридична освіта, здобута в Україні за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста або магістра, а також вища юридична освіта за відповідним освітньо-кваліфікаційним рівнем, здобута в іноземних державах та визнана в Україні в установленому законом порядку; 2) стажем роботи у галузі права - стаж роботи особи за спеціальністю після здобуття нею вищої юридичної освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем не нижче спеціаліста.

До набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів», який був чинним на день призначення позивача на посаду судді.

Абзацом 2 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також, відповідно до абзацу 2 ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», в редакції чинній на момент призначення позивача на посаду судді, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з пунктом 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить, що суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарний період проходження строкової військової служби та час роботи на посаді слідчого.

Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 28.04.2025 у справі № 420/10379/24.

Отже, за наведеного правового регулювання в контексті спірних відносин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що всі спірні періоди діяльності позивача підлягають зарахуванню до стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, тому щомісячне довічне грошового утримання судді у відставці позивача повинно розраховуватися виходячи з розрахунку: (20 років - 50% + 10 років х 2%) = 70%.

Щодо зобов`язання пенсійного органу провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання позивачу на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Дніпропетровській області №Б-с-1467 від 12 листопада 2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці позивачу виплачується на підставі довідки від 11.09.2024 №Б-с-1246 про суддівську винагороду.

12 листопада 2024 року Територіальним управлінням ДСА в Дніпропетровській області позивачу видано довідку-розрахунок №Б-с-1467 про суддівську винагороду станом на 09.09.2024 як судді, який здійснює повноваження, без врахування обмежень встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яка складає 172 596,00 грн., у тому числі: посадовий оклад 90 840,00 грн., доплата за вислугу років (80%) 72 672,00 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді (10%) 9 084,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 142 Закону № 1402-VIІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно пункту 1 розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року №3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини 2 статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно п. 6 розділу IV Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через веб-портал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою. Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку. Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

Згідно пунктів 7-9 розділу IV Порядку №3-1 документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. Орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок. У разі якщо внаслідок перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання зменшується, щомісячне довічне грошове утримання виплачується в раніше встановленому розмірі, про що орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, повідомляє суддю.

Отже, суд першої інстанції правильно зазначив, що основним документом, на підставі якого позивачеві визначається розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, є довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Задовольняючи позов в цій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 12.11.2024 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області позивачу видано довідку-розрахунок №Б-с-1467 про суддівську винагороду, яка передбачена наведеним вище Порядком № 3-1, з урахуванням встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 грн.

В той же час поза увагою суду першої інстанції залишений той факт, що абзацом п`ятим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - у розмірі 2102 гривні.

Наведена норма Закону є чинною, не визнавалася Конституційним Судом України такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).

Питання наявності підстав для застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом про Держбюджет станом на 1 січня календарного року, для розрахунку посадового окладу судді було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду.

У постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке.

Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі №966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Водночас, законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

З метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі №280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що незалежно від того, чи перераховані всі судові рішення, в яких викладений правовий висновок, від якого вона відступила, суди під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в спірному випадку наявність довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Дніпропетровській області №Б-с-1467 від 12 листопада 2024 року не є безумовною підставою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Натомість, згідно Закону № 1402-VIІІ розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

В свою чергу, оскільки починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року незмінний грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді (2102 гривні), суд апеляційної інстанції зазначає, що розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді також не змінився, а отже підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача відсутні.

Відтак, є помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання пенсійного органу провести перерахунок та виплату грошового утримання позивача як судді у відставці, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Дніпропетровській області №Б-с-1467 від 12 листопада 2024 року.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про проведення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання позивача, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог в цій частині.

Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі № 160/1725/25 - скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату з 09 вересня 2024 року щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Дніпропетровській області №Б-с-1467 від 12 листопада 2024 року про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та становить 70% від суддівської винагороди судді місцевого суду станом на 09 вересня 2024 року - 172 596,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалити нове рішення у цій частині заявлених вимог про часткове задоволення позовних вимог.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату з 09 вересня 2024 року щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, в розмірі 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі № 160/1725/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров