Справа № 200/4321/25
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року Справа№200/4321/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158 Б, ) про

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.04.2025 року № 22;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 01.08.1983 по 01.12.1987 та з 25.06.1991 по 18.11.2002 роки, нарахувати та виплати грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказала, що за принципом екстериторіальності відповідач рішенням від 03.04.2025 №22 відмовив позивачу у проведенні нарахування грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначивши, що в електронній пенсійній справі було зараховано до на призначення пенсії за вислугу років за періоди роботи 1983 по 1987 та 1991-2002 роки, за які відсутні уточнюючі довідки. Стаж в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії пенсії складає 23 роки 3 місяці 27 днів. До спеціального стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки № НОМЕР_2 від 01.08.1983 року: з 01.08.1983 по 01.12.1987 роки на посаді лаборанта в Санепідемстанції Жовтневого району; з 25.06.1991 по 18.11.2002 роки на посаді фельдшера-лаборанта лабораторії та відділення реанімації, оскільки відсутня уточнююча довідка за зазначені вище періодів, про перебування у декретних відпустках та відпустках без збереження заробітної плати.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду з позовною заявою.

Від відповідача надійшов відзив у якому вимоги не визнає та вказує, що позивач звернулась з заявою від 27.03.2025 №1896 про перерахунок пенсії «допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами».

За результатом розгляду електронної пенсійної справи встановлено, що позивач на день досягнення пенсійного віку (02.01.2025) має 23 роки 3 місяці 27 днів страхового стажу, який дає право на виплату грошової допомоги згідно пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058.

Зазначили, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу в календарному обчисленні, який дає право на виплату грошової допомоги згідно пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058, періодів роботи з 01.08.1983 по 01.12.1987 в санлабораторії Санепідстанції Жовтневого району м.Запоріжжя, так як відсутня інформація про періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати та форма власності установи; з 25.06.1991 по 18.11.2002 в КП «Медсанчастин Запоріжсталь" і "Дніпроспецсталь", так як відсутня інформація про періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати.

Вважають, що також відсутні підстави для призначення позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058, так як на день досягнення пенсійного віку (02.01.2025) відсутній необхідний страховий стаж 30 років, який дає право на виплату цієї грошової допомоги.

Просили відмовити в задоволенні позову.

Від третьої особи до суду надійшли пояснення щодо заявленого позову, в яких вказали, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заяву позивача про зарахування до спеціального стажу періодів роботи з 01.08.1983 по 01.12.1987 та з 25.06.1991 по 18.11.2002 роки, нарахувати та виплати грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню не розглядали та рішення щодо неї не приймали, отже не вчиняли протиправних дій щодо позивача.

Зазначили, що до спеціального стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки № НОМЕР_2 від 01.08.1983 року: з 01.08.1983 по 01.12.1987 роки на посаді лаборанта в Санепідемстанції Жовтневого району; з 25.06.1991 по 18.11.2002 роки на посаді фельдшера -лаборанта лабораторії та відділення реанімації, оскільки відсутня уточнююча довідка за зазначені вище періодів, про перебування у декретних відпустках та відпустках без збереження заробітної плати.

Просили відмовити в задоволенні позову.

18 червня 2025 року ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду Череповським Є.В. прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії та відкрити провадження у справі №200/4321/25; призначено розгляд адміністративної справи №200/4321/25 по суті за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) Донецьким окружним адміністративним судом; витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області: матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 07.08.2025 року №378, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи №200/4321/25, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 №39 зі змінами та доповненнями, керуючись частиною 9 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України на підставі повідомлення Вищої Ради Правосуддя від 16 липня 2025 року №14961/0/9-25 щодо тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя, здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 200/4321/25.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2025 року, справу передано на розгляд судді Аканова О.О.

Ухвалою суду від 08 серпня 2025 року прийнято до розгляду адміністративну справу; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); розгляд справи розпочато спочатку.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 №3057-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 №3275-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023 № 3429-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06 лютого 2024 № 3564-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08 травня 2024 № 3684-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 23 липня 2024 № 3892-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 29 жовтня 2024 № 4024-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 січня 2025 № 4220-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16 квітня 2025 № 4356-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 липня 2025 № 4524-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Дослідивши заяви по суті справи та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом НОМЕР_3 , отримує пенсію за віком та перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27.03.2025 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про перерахунок пенсії, вид перерахунку "Допризначення в зв`язку з наданими додатковими документами".

Заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та прийнято рішення від 03.04.2025 року №22, яким відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058, рекомендовано надати уточнюючі довідки за період роботи 1983 по 1987 та 1991-2002.

В рішенні вказано, що після проведення перерахунку було встановлено, що стаж в закладах та установах державної або комунальної форми власності за вислугу років на день призначення пенсії (03.01.2025) складає 23 роки 03 місяці 27 днів.

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 позивач:

01.08.1983 прийнята на посаду лаборанта по відбору проб за спецрахунком до санлабораторії санепідемстанції Жовтневого району (наказ №84 від 01.08.83);

01.12.1987 звільнена від посади по догляду за дитиною 8 років (наказ №99 від 01.12.1987);

02.12.1987 прийнята на посаду керівника вокального ансамблю в клуб профкома "Прогрес" (наказ №57 від 30.11.1987);

25.06.1991 звільнена за переводом на роботу в МСЧ з-да "Запоріжсталь" (наказ №22 від 11.06.1987);

25.06.1991 прийнята на посаду фельдшера-лаборанта в лабораторію медсанчастина заводів "Запоріжсталь" "Дніпросталь" (наказ №48к від 05.07.1991);

01.09.2001 переведена на посаду фельдшера-лаборанта відділення реанімації (наказ №101А від 14.09.2001);

18.11.2002 звільнена за переводом (наказ №130к від 18.11.2002).

Згідно форми РС-право позивачу не зараховано до стажу періоди роботи з 01.08.1983 по 01.12.1987, з 02.12.1987 по 24.06.1991, з 25.06.1991 по 01.09.2001 року.

Згідно довідки №06 від 26.03.2025, виданої комунальним некомерційним підприємством "Центр медичної реабілітації" Запорізької обласної ради, позивач дійсно прийнята на посаду старшого фельдшера-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії комунального закладу "Запорізький обласний госпіталь для інвалідів Великої вітчизняної війни" м.Запоріжжя з 25 листопада 2002 за переводом до медсанчастини заводів "Запоріжсталь" і "Дніпросталь".

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним, позивач за захистом своїх прав звернулась до суду.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-ІV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно- правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Положеннями ст 8 Закону України № 1058-ІV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначені в Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок №1191).

Відповідно до п. 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Положеннями п. 5 Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України №1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п. Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України №1058-IV станом на день її призначення.

В п. 7 Порядку №1191 зазначено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі - Перелік №909), визначені заклади і установи охорони здоров`я та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до р. 2 «Охорона здоров`я» Переліку №909 до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.

Пунктом 2 примітки до Переліку №909 встановлено, що робота за спеціальністю зокрема, лікарі та середній медичний персонал в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Приписами ст. 62 Закону України №1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637) затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В п. 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що в трудовій книжці позивача наявні записи про роботу позивача, на яких наявна посада підпис ПІБ особи, яка виконала запис та печатка закладу.

Та з вказаних записів у трудовій книжці позивача чітко міститься займана посада позивачем у спірному періоді та заклад у якому вона працювала.

З даних записів у трудовій книжці вбачається, що цей період повинен зараховуватися відповідачем до стажу набутого у сфері охорони здоров`я та для цього не потрібно уточнююча довідка.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що позивач станом на дату звернення до відповідача з заявою про призначення та виплату спірної допомоги досягла 60-річного віку, їй призначена пенсія за віком вперше, на день досягнення пенсійного віку позивач працювала з 01.08.1983 по 01.12.1987 в санлабораторії Санепідстанції Жовтневого району м.Запоріжжя та з 25.06.1991 по 18.11.2002 в КП «Медсанчастин Запоріжсталь" та "Дніпроспецсталь", та страховий стаж становить 44 роки 03 місяць 0 днів.

З огляду на зазначене, суд вважає, що у спірних відносинах дотримано всіх умов, визначених пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, для виплати позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Щодо вимоги позивача про виплату грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Так, відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі, також Порядок №22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З метою ефективного захисту прав та обрання належного способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 03.04.2025 року №22 та зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального стажу роботи позивача періоди роботи з 01.08.1983 по 01.12.1987, з 25.06.1991 по 18.11.2002 роки, нарахувати грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню.

Згідно частинам першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 969 грн. згідно квитанції ID: 9779-5304-6535-5099 від 11.06.2025.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік від 09.11.2023 №3460-IX встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.

Позивач звернувся до суду за допомогою системи «Електронний суд».

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 3674 при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судовий збір за подачу вимоги немайнового характеру складає 968,96 грн. (3028 грн.х0,4х0,8 = 968,96 грн.)

Таким чином, в зв`язку з частковим задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача в розмірі 484,48 грн.

Суд роз`яснює позивачу його право звернутись до суду з заявою про повернення надміру сплаченого судового збору в розмірі 4 копійки.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158 Б, ) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.04.2025 року № 22 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 01.08.1983 по 01.12.1987 та з 25.06.1991 по 18.11.2002 роки, нарахувати та виплати грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) від 03.04.2025 року №22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) періоди роботи з 01.08.1983 по 01.12.1987, з 25.06.1991 по 18.11.2002 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) нарахувати ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 484,48 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.О. Аканов