Справа № 420/39686/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/39686/24

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 10.04.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства економіки України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Марко Лтд» до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23.12.2024 товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Марко Лтд» звернулося до суду з позовом до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування рішень про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, яке затверджено наказом Міністерства економіки України від 13.12.2024 № 27746; про залишення без розгляду заяви від 24.12.2024 про одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком. Зобов`язання видати наказ про продовження до 26.02.2025 граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, за контрактом №10/04/2024 від 10.04.2024, за платіжною інструкцією №12 від 16.05.2024.

В обґрунтування позовним вимог ТОВ «Марко Лтд» зазначає про Міністерством економіки України безпідставно відмовлено товариству у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, оскільки за контрактом від 10.04.2024 №10/04/2024 здійснюється постачання складного технічного виробу, строк виготовлення та транспортування якого перевищує 180 днів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 позов задоволений частково; визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства економіки України №27746 від 13.12.2024 про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, ТОВ «Марко Лтд»; зобов`язано Міністерство економіки України повторно розглянути заяву ТОВ «Марко Лтд» про одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком від 18.11.2024, з урахуванням висновків суду; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвали нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги здійснення саме постачання, а не виготовлення товару, що свідчить про відсутність у нього ознак складного технічного товару, а тому і термін поставки за ним не може перевищувати 180 днів. Зазначає, що лист контрагента не свідчить про постачання саме складних технічних виробів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки судове рішення оскаржується в частині задоволених позовних вимог, то перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог апеляційним судом не здійснюється.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 29.10.2024 № 569-КВ визначено ТОВ «Марко Лтд» таким, що має важливе значення для національної економіки у сфері оборонно-промислового комплексу, та критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у сфері оборонно-промислового комплексу. /т.1 а.с.43-44/

10.04.2024 між ТОВ «Марко Лтд» (покупець) та Professional ComponentsLtd, Канада (продавець) укладено контракт №10/04/2024, згідно до умов якого продавець протягом терміну дії контракту поставляє покупцеві товар, а покупець приймає й оплачує їх.

Відповідно до п.1.2. вищезазначеного контракту сторони визнають і погоджуються, що врегулювання умов проведення кожної конкретної поставки буде здійснюватися поетапно шляхом оформлення додатків до цього контракту. Додатками до контракту вважаються проформи рахунків і рахунки. Додатки є невід`ємними частинами договору.

Базисними умовами поставки є FOBVANCOUVER, BC, CANADA Інкотермс 2020, якщо додатками до контракту не обумовлені інші умови. (п.2.1 вищезазначеного контракту)

Термін відвантаження не більше 180 днів від дати першої частини передоплати. (п.2.3 вищезазначеного контракту). /т.1 а.с.33-35/

13.11.2024 між ТОВ «Марко Лтд» (покупець) та Professional ComponentsLtd, Канада (продавець) укладено додаток №2 до контракту від 10.04.2024 №10/04/2024, згідно умов якого предмет контракту відповідно до умов контракту «продавець» здійснює поставку, а покупець оплачує та приймає консоль ICESWP-1281-ICE3-6 MAN (далі товар) у номенклатурі та обсязі, відповідно до проформи інвойсу продавця № SO-24453 salesвід 10.04.2024. Вказана проформа інвойс є невід`ємною частиною цього договору. Терміни відвантаження не більше 180 днів від дати першої частини передоплати відповідно до умов п. 2.1 без урахуванням терміну доставки до складу покупця. Готовність товару до відвантаження є усне або письмове повідомлення продавця (п.2.3 додатку №2 до контракту). Доставка товару від VANCOUVER, BC, CANADA до складу покупця здійснюється за рахунок покупця в термін 40-60 днів від дати відвантаження (п. 2.4 додатку № 2 до контракту). /т.1 а.с.27-28/

Відповідно до проформи інвойсу від 10.04.2024 № SO-24453 Sales консоль шестимісна SWP-1281-ICE3-6 MAN постачається з урахуванням креслення №SWP12181, версія:00, з кабіною SWP-1225 ICE3 вироблена в Канаді та укомплектована пневмоциліндрами, люком в зборі, сидінням, литими підлокотниками, ременями безпеки, напрямними сидіннями, аркою розбірною для радару, склоочисною системою суму 118277,22; попереднє комплектування та транспортувальний контейнер - 2900. /т.1 а.с.18/

Платіжною інструкцією від 16.05.2024 №12 ТОВ «Марко Лтд» здійснено передоплату у сумі 60588,61 доларів США, що складає 50% від суми контракту від 10.04.2024 №10/04/2024. /т.1 а.с.25/

14.11.2024 продавцем направлено ТОВ «Марко Лтд» лист, яким повідомлено, що контракт №10/04/2024 виконано та товар готовий до відправлення, після надходження відповідних коштів за проформою-інвойс 60590,61 доларів США.

Платіжною інструкцією від 11.11.2024 №2 ТОВ «Марко Лтд» здійснено оплату другої частини за контрактом від 10.04.2024 №10/04/2024 у сумі 60588,61 доларів США. /т.1 а.с.46/

При цьому, 28.10.2024 ТОВ «Марко Лтд» засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг звернулось до Міністерства економіки України із заявою про надання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за контрактом від 10.04.2024 №10/04/2024, укладеним з Professional ComponentsLtd, резидентом Канади.

До вищезазначеної заяви надано: платіжну інструкцію від 16.05.2024 №12; контракт від 10.04.2024 №10/04/2024; додаток до контракту від 10.05.2024 №1 та проформа інвойс. /т.1 а.с.16-17/

Наказом Міністерства економіки України від 13.11.2024 №25871 відмовлено ТОВ «Марко Лтд» у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком. /т.1 а.с.23-24/

18.11.2024 ТОВ «Марко Лтд» повторно звернулося засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг звернулось до Міністерства економіки України із заявою про надання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за контрактом від 10.04.2024 №10/04/2024, укладеним з Professional ComponentsLtd, резидентом Канади.

До вищезазначеної заяви надано: лист-обгрунтування від 18.11.2024; контракт № 10/04/2024 від 10.04.2024; додаток до контракту №1 від 10.05.2024; додаток до контракту №2 від 13.11.2024; проформу інвойсу від 10.04.2024; переклад проформи інвойсу від 10.04.2024; платіжну інструкцію на 1 частину передоплати 50% від 16.05.2024; платіжну інструкцію на 2 частину передоплати 50% від 15.11.2024; лист про готовність товару до відвантаження з перекладом від 14.11.2024; наказ про критичну визначеність 569-КВ від 29.10.2024. /т.1 а.с.29-30/

Наказом Міністерства економіки України від 13.12.2024 №27746 відмовлено ТОВ «Марко Лтд» у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, з підстав того, що документи подано з порушенням вимог, зазначених у пункті 3 Порядку, в тому числі вимог щодо комплектності та оформлення документів (не надано документів або їх копії, що підтверджують причини, що призвели дозатримки у проведенні розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) (копії листів від виробника товару, акти виявлених дефектів товару, транспортно-експедиційні договори та заявки до них), та вжиті заходи до своєчасного проведення розрахунків (якщо вони вживалися) до 11.01.2025, як зазначено в заяві на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком), та операція резидента з імпорту товарів не належить до окремих операцій, що здійснюються резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які визначені пунктом 2 Порядку. /т.1 а.с.41-42/

24.12.2024 ТОВ «Марко Лтд» втретє подано засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг заяву до Міністерства економіки України про надання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за контрактом від 10.04.2024 №10/04/2024, укладеним з Professional ComponentsLtd, резидентом Канади.

До вищезазначеної заяви надано: лист-обгрунтування від 20.12.2024; контракт від 10.04.2024 №10/04/2024; додаток до контракту №1 від 10.05.2024; додаток до контракту №2 від 13.11.2024; проформу інвойсу від 10.04.2024; переклад проформи інвойсу від 10.04.2024; платіжну інструкцію на 1 частину передоплати 50% від 16.05.2024; платіжну інструкцію на 2 частину передоплати 50% від 15.11.2024; лист про готовність товару до відвантаження з перекладом від 14.11.2024; наказ про критичну визначеність №569-КВ від 29.10.2024; договір № 165456 про надання послуг з міжнародної експрес-доставки від 01.05.2023; заявку на міжнародну доставку від 18.11.2024; переклад електронного листування з представником Professional ComponentsLtd» від 15.12.2023; фото кабіни(консолі) з кресленнями від 03.04.2020; лист Нової Пошти Глобал про прийняття до перевезення від 23.12.2024; лист Нової Пошти Глобал про прийняття до перевезення від 23.12.2024. /т.1 а.с.136-137/

Листом Міністерства економіки України від 03.01.2025 №4432-14/555-07 повідомлено ТОВ «Марко ЛТД», що відповідно до пункту 33 Порядку заява про одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком залишається без розгляду, оскільки її подано після закінчення граничного строку розрахунків за операцією з імпорту товару. /т.1 а.с.196-197/

Крім того, імпортований за контрактом від 10.04.2024 №10/04/2024 товар 08.05.2025 прибув на митну територію України що підтверджено міжнародною товарно-транспортною накладною 040320025GDY. /а.с.234-235/

Не погоджуючись з відмовою у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, та залишенням відповідної заяви без розгляду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (надалі Закон №2473-VIII).

Частинами 1, 2 ст.3 Закону №2473-VIII регламентовано, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

За правилами ч.ч.1-4 ст.13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Відповідно до п.14--2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Мінекономіки є суб`єктом владних повноважень, який уповноважений, з урахувань вимоги ст.13 Закону №2473-VIII, за окремими операціями з експорту та імпорту товарів продовжувати граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, шляхом видачі висновку.

Механізм видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (далі - висновок), перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку, залишення документів без розгляду, а також перелік товарів, за якими документи для видачі висновку залишаються без розгляду, визначено Порядком видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 №104 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1310 «Про внесення змін до Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком», чинними з 19.11.2024. (надалі - Порядок №104).

Аналіз вищезазначених правових норм свідчить, що у обов`язковому порядку у разі встановлення граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Як вбачається з матеріалів справи, платіжною інструкцією від 16.05.2024 №12 ТОВ «Марко Лтд» здійснено передоплату у сумі 60588,61 доларів США, що складає 50% від суми контракту від 10.04.2024 №10/04/2024. /т.1 а.с.25/

Відповідно, строк здійснення поставки мав не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку, який дорівнював 180 днів з дня здійснення авансового платежу, тобто з 16.05.2024 до 12.11.2024.

При цьому, Порядком № 104 передбачено продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до п. 2 Порядку №104 (в редакції від 14.11.2019) висновок видається Мінекономіки за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, а саме: під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) виробничої кооперації - операціями з постачання сировини, матеріалів, вузлів, деталей, запасних частин, заготовок напівфабрикатів, комплектувальних та інших виробів галузевого і міжгалузевого призначення, що технологічно взаємозв`язані і необхідні для виготовлення кінцевої продукції;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) консигнації - операціями з реалізації товарів, відповідно до яких одна сторона (консигнатор) зобов`язується за дорученням іншої сторони (консигнанта) продати протягом визначеного часу дії угоди консигнації за обумовлену винагороду з консигнаційного складу від свого імені товари, які належать консигнанту;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) у будівництві - операціями з виробництва та постачання будівельних матеріалів, конструкцій, машин і механізмів, обладнання та матеріалів для виконання необхідних робіт;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) тендерної поставки - операціями з постачання товарів, замовлених за результатами міжнародних торгів (тендерів);

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) гарантійного обслуговування - експортними операціями з постачання товарів та проведення розрахунків частинами після підписання відповідних актів технічного приймання (випробовування, установки, монтажу, налагодження) товарів, а також проведення остаточних розрахунків після закінчення відповідного гарантійного періоду;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання товарів спеціального призначення - операціями з міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України; операціями з постачання природного газу за контрактами з постачальниками природного газу, які здійснює Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, та з транспортування (транзиту) природного газу іноземного власника для його подачі у визначені договором місця (точки) та проведення остаточних розрахунків після підписання відповідних актів.

Згідно із п.3 Порядку №104 для одержання висновку резидент надсилає поштою або подає особисто у паперовому вигляді чи через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі такі документи: заяву на одержання висновку (далі - заява) за формою, затвердженою Мінекономіки, що містить відомості про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення та обґрунтування необхідності продовження установленого строку розрахунків на певний період;

копії зовнішньоекономічного договору (контракту), усіх специфікацій, додатків, додаткових угод та інших документів, які є невід`ємними частинами договору (контракту), засвідчені в установленому законодавством порядку. У разі коли зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено іноземною мовою, резидент додає його переклад на українську мову;

копії документів, що підтверджують здійснення операції з експорту (імпорту) товарів, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, митних декларацій, коносаментів, транспортних документів, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг), засвідчені в установленому законодавством порядку;

копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку.

Оформлення та подання резидентами в електронній формі для одержання висновку документів, оформлення та видача Мінекономіки в електронній формі висновку здійснюються через Єдиний державний портал адміністративних послуг згідно з вимогами законодавства у сфері електронних довірчих послуг і цього Порядку.

У разі коли документи подано резидентом в електронній формі у вихідний, святковий, інший неробочий день або в неробочий час робочого дня, днем подання таких документів вважається перший робочий день, що настає за таким днем.

За правилами, визначеними у п.п.4-9 Порядку №104, Мінекономіки розглядає подані резидентом для одержання висновку документи згідно з цим Порядком і протягом 10 робочих днів з дати їх одержання приймає рішення про видачу або про відмову у видачі висновку.

Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінекономіки не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Строк продовження розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів обчислюється не раніше одержання Мінекономіки документів.

Висновок оформлюється в електронній формі та/або паперовому вигляді в одному примірнику за формою, затвердженою Мінекономіки.

Видача висновку здійснюється безоплатно.

Висновок видається резиденту в паперовому вигляді за наявності документа, що посвідчує його особу, або уповноваженому представникові резидента за умови подання до Мінекономіки оригіналу довіреності, що засвідчує право на одержання висновку, та документа, що посвідчує особу представника.

Видача висновку, оформленого в електронній формі, здійснюється шляхом його надсилання через Єдиний державний портал адміністративних послуг до персонального кабінету резидента (за його наявності), зазначеного у заяві на одержання висновку, протягом одного робочого дня з дня видачі висновку.

Разом з тим, згідно п.10 Порядку №104 у видачі висновку може бути відмовлено у разі, коли: у поданих резидентом документах виявлено недостовірну інформацію; документи подано з порушенням вимог, зазначених у п.3 цього Порядку, в тому числі вимог щодо комплектності та оформлення документів; заява, додані до неї документи (документ) підписані (засвідчені) особою, яка не має на це повноважень; у зовнішньоекономічному договорі (контракті) відсутні істотні умови договору, передбачені законодавством; операція резидента з експорту (імпорту) товарів не належить до окремої операції, визначеної п.2 цього Порядку; операція резидента здійснюється з товарами, що включені до переліку товарів, за якими звернення про видачу висновку залишаються без розгляду, згідно з додатком; продовження строків розрахунків виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) за операцією з експорту (імпорту) товарів зумовлено форс-мажорними обставинами; у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні відомості про резидента або наявні відомості про його припинення.

Згідно із п.12 Порядку №104 у рішенні про відмову у видачі висновку зазначаються причини відмови з посиланням на положення законодавства.

Повідомлення про відмову у видачі висновку надсилається резиденту поштою на адресу його місцезнаходження та/або в електронній формі через Єдиний державний портал адміністративних послуг до персонального кабінету резидента (за його наявності) не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття рішення про відмову у видачі висновку. За вибором резидента повідомлення про відмову у видачі висновку може бути отримано резидентом особисто.

Тобто, за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку; перелік документів, які подаються резидентом для отримання висновку, не подання яких має своїм наслідком відмову у видачі висновку, визначено Порядком №104; строк розгляду поданих резидентом документів для отримання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України становить 10 робочих днів з дати їх одержання; рішення про відмову у видачі висновку має містити причини відмови у його видачі із посиланням на положення чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2024 ТОВ «Марко Лтд» засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг звернулось до Міністерства економіки України із заявою про надання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за контрактом від 10.04.2024 №10/04/2024, укладеним з Professional ComponentsLtd, резидентом Канади.

До вищезазначеної заяви надано: платіжну інструкцію від 16.05.2024 №12; контракт від 10.04.2024 №10/04/2024; додаток до контракту від 10.05.2024 №1 та проформа інвойс. /т.1 а.с.16-17/

18.11.2024 ТОВ «Марко Лтд» повторно звернулося засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг до Міністерства економіки України із заявою про надання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за контрактом від 10.04.2024 №10/04/2024, укладеним з Professional ComponentsLtd, резидентом Канади.

До вищезазначеної заяви надано: лист-обгрунтування від 18.11.2024; контракт № 10/04/2024 від 10.04.2024; додаток до контракту №1 від 10.05.2024; додаток до контракту №2 від 13.11.2024; проформу інвойсу від 10.04.2024; переклад проформи інвойсу від 10.04.2024; платіжну інструкцію на 1 частину передоплати 50% від 16.05.2024; платіжну інструкцію на 2 частину передоплати 50% від 15.11.2024; лист про готовність товару до відвантаження з перекладом від 14.11.2024; наказ про критичну визначеність 569-КВ від 29.10.2024. /т.1 а.с.29-30/

В обґрунтованих поясненнях щодо необхідності продовження встановленого строку розрахунків за зовнішньоекономічними операціями на певний період, позивач зазначив: постачання складного технічного виробу, строк виготовлення з урахуванням транспортування перевищує 180 днів.

Проте, наказом Міністерства економіки України від 13.12.2024 №27746 відмовлено ТОВ «Марко Лтд» у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, з підстав того, що документи подано з порушенням вимог, зазначених у пункті 3 Порядку, в тому числі вимог щодо комплектності та оформлення документів (не надано документів або їх копії, що підтверджують причини, що призвели дозатримки у проведенні розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) (копії листів від виробника товару, акти виявлених дефектів товару, транспортно-експедиційні договори та заявки до них), та вжиті заходи до своєчасного проведення розрахунків (якщо вони вживалися) до 11.01.2025, як зазначено в заяві на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком), та операція резидента з імпорту товарів не належить до окремих операцій, що здійснюються резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які визначені пунктом 2 Порядку.

Так, у оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено, що операція резидента з імпорту товарів не належить до окремих операцій, що здійснюються резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які визначені пунктом 2 Порядку.

Відповідно до абз.6 п.2 Порядку №104, під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.

Буквальний аналіз вказаного пункту Порядку № 104 свідчить, що він складається із двох однорідних частин:

1) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації;

2) з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.

Як вбачається з контракту від 10.04.2024 №10/04/2024 терміни відвантаження не більше 180 днів від дати першої частини передоплати відповідно до умов п. 2.1 без урахуванням терміну доставки до складу покупця. Готовність товару до відвантаження є усне або письмове повідомлення продавця.

Таким чином, умовами вищезазначеного контракту передбачено термін відвантаження не більше 180 днів від дати першої частини переплати, та до цього терміну не входить термін доставки, що свідчить про те, що строк відвантаження та транспортування перевищує 180 днів.

Колегія суддів вважає помилковою позицію відповідача щодо неврахування під час розгляду заяв ТОВ «Марко Лтд» електронних листів Professional ComponentsLtd від 14.11.2024 , оскільки як вже було зазначено вище, умовами вищезазначеного контракту передбачено термін відвантаження не більше 180 днів від дати першої частини переплати, та до цього терміну не входить термін доставки.

Також, змістом проформи інвойсу від 10.04.2024 підтверджено віднесення товару до складних технічних виробів.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що спірний зовнішньоекономічний договір (Контракт) є лише договором купівлі-продажу, оскільки сторонами виступають продавець та покупець, що жодним чином не підтверджує факт виробництва такого товару, адже відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 року (ратифікована Україною 01.02.1991) договори на поставку товарів, які потребують подальшого виготовлення або виробництва, вважаються договорами купівлі-продажу, якщо сторона, що замовляє товар, не бере на себе зобов`язання поставити істотну частину матеріалів, необхідних для виготовлення або виробництва таких товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про адміністративну процедуру» під час підготовки справи до розгляду та вирішення адміністративний орган встановлює наявність та достатність матеріалів у справі, а також за необхідності: 1) витребовує додатково документи та відомості, що перебувають у володінні органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, що належить до сфери його управління; 2) залучає до участі в адміністративному провадженні адресата, повідомляє йому правові підстави початку адміністративного провадження та можливі наслідки прийняття адміністративного акта;5) надає учасникам адміністративного провадження можливість подати документи, клопотання, пояснення та зауваження, довести обставини, що мають значення для вирішення справи; 6) вирішує питання про необхідність залучення до участі в адміністративному провадженні осіб, які сприяють розгляду справи, призначення експертизи, проведення огляду на місці або огляду речей, проведення слухання у справі; 7) виконує інші передбачені законом обов`язки в рамках адміністративного провадження.

Таким чином, відповідач, дійшовши висновку щодо відсутності необхідних певних документів, повинен був запропонувати позивачу надати додаткові документи, запросити для заслуховування пояснень.

Разом з тим, такі правові норми відповідачем не були дотримані, що є істотним порушенням процедури розгляду та вирішення заяви ТОВ «Марко Лтд» від 18.11.2024 та привело до передчасних висновків про відмову у її задоволенні.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо визнання протиправним та скасування наказу Міністерства економіки України від 13.12.2024 №27746 про відмову у видачі ТОВ «Марко Лтд» висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Міністерства економіки України повторно розглянути заяву ТОВ «Марко Лтд» від 18.11.2024 на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком року, з урахуванням висновків суду.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства економіки України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Міністерство економіки України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.А. Шевчук О.В. Яковлєв