Справа № 140/4708/25
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4708/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з 29.07.2003 по 30.10.2023 проходив військову службу у прикордонних військах України, Державній прикордонній службі України, зокрема, у період з 12.07.2022 по 30.10.2023 у відділі внутрішньої та власної безпеки ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом Голови Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» від 30.10.2023 № 1561-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, останнім місцем військової служби була ВЧ НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення, у зв`язку із чим позивач звертався до суду за захистом порушених прав.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 у справі №140/5718/24 було зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням виплачених сум.

Відповідач, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 у справі №140/5718/24, нарахував та виплатив індексацію грошового забезпечення в сумі 67380,88 грн за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно.

Водночас, позивачу за 2018-2022 рр. індексація грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Постанова № 1078) не виплачувалася, а листом від 23.04.2025 № 09/5452-25-вих відповідач відмовив у зверненні щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в сумі 4313,35 грн щомісячно в період з 01.03.2028 по 31.12.2022.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в сумі 4313,35 грн за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 щомісяця із врахуванням приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення в сумі 4313,35 грн за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 щомісяця із врахуванням приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог відмовлено; позовну заяву ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 повернуто позивачу без розгляду (а. с. 50-52).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 53).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 57-58) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних дій відповідача щодо нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення.

В поданій до суду відповіді на відзив (а. с. 62-65) представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 29.07.2003 по 30.10.2023 проходив військову службу у прикордонних військах України, Державній прикордонній службі України, зокрема, у період з 12.07.2022 по 30.10.2023 у відділі внутрішньої та власної безпеки ВЧ НОМЕР_1 , про що свідчить витяг з послужного списку (а. с. 14).

Наказом Голови Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» від 30.10.2023 № 1561-00, полковника ОСОБА_1 , начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_3 прикордонному загону, звільненого з військової служби у запас ЗСУ наказом Голови Державної прикордонної служби України від 24.10.2023 №1526-ос за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину до 18 років) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 30.10.2023, включено із списків особового складу та всіх видів забезпечення (а. с. 15).

З Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 (залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2025) у справі № 140/5718/24 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_2 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії позов задоволено повністю, зокрема, зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням виплачених сум.

09.04.2025 на картковий рахунок позивача надійшли кошти в сумі 67380,88 грн, нараховані на виконання вказаного рішення суду, про що зазначено в електронному зверненні (а. с. 27-28).

В цьому ж електронному зверненні від 14.04.2025 представник позивача просив відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у сумі 4313,35 грн щомісяця у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із врахуванням приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, з урахуванням раніше виплачених сум (а. с. 27-28).

Листом від 23.04.2025 № 09/5452-25-Вих, у відповідь на вказане звернення позивача, відповідач повідомив, що за період проходження військової служби ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 31.12.2022 індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась встановленим порядком разом з виплатою грошового забезпечення з урахуванням базового місяця березень 2018 року (а. с. 29).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2001 № 1282-ХІІ (далі Закон № 1282-ХІІ).

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою - другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 (зі змінами) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 4 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

За приписами пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Отже, з аналізу положень Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. При цьому, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Разом з тим, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).

01.03.2018 вступила в дію Постанова № 704, якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців, та у пункті 2 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, у березні 2018 року відбулося зростання грошового забезпечення військовослужбовців.

Суд зазначає, що порядок проведення індексації грошових доходів населення передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної індексації » та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Щодо «фіксованої» суми індексації, то Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін був у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте постановою Уряду від 09.12.2015 № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йдеться про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4). У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац 5).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дають підстави зробити висновок, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.

Відтак, з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078, позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А) (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21).

Водночас з огляду на приписи частини першої статті 2 Закону № 1282-ХІІ й пункту 2 статті 9 Закону № 2011-XII щодо об`єктів індексації та складу грошового забезпечення, суд вважає, що щомісячна додаткова грошова винагорода позивача має враховуватися під час обчислення розміру підвищення його доходу в лютому 2018 року (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2024 у справі № 200/16532/21).

З особистих карток грошового забезпечення за час проходження військової служби ОСОБА_1 (а. с. 20) вбачається, що розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення (грошовий дохід) становив: у лютому 2018 року 17169,01 грн (посадовий оклад 1350,00 грн; оклад за військовим званням 125,00 грн; надбавка за вислугу років 368,75 грн; надбавка за таємність 202,50 грн; надбавка за ОРД 405,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань 921,88 грн; надбавка за особливі умови праці 202,50 грн; щомісячна додаткова винагорода 6438,38 грн; премія 7155,00 грн), у березні 2018 року 17318,81 грн (посадовий оклад 7750,00 грн; оклад за військовим званням 1340,00 грн; надбавка за вислугу років 3181,50 грн; надбавка за оперативну роботу 135,00 грн; надбавка за таємність 1162,50 грн; щомісячна додаткова винагорода 107,31 грн; премія 3642,50 грн). Тобто, у березні 2018 року підвищення грошового доходу позивача становило 149,80 грн. Саме такий розрахунок збільшення доходу наведений у позовній заяві (а. с. 5), щодо якого відповідач не подав заперечень, та з яким суд погоджується.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 Порядку № 1078 сума можливої індексації грошового забезпечення за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків (1762,00 грн х 253,30% / 100 = 4463,15 грн) (вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у справі № 520/6243/22).

Таким чином, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (149,80 грн) є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (4463,15 грн), що вказує на наявність підстав для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці (становитиме 4313,35 грн) з 01.03.2018 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Оскільки розмір підвищення доходу в березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, і протягом указаного часу Уряд не здійснював чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, то відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078 військова частина повинна була нараховувати й виплачувати позивачу щомісячно суму індексацію-різниці розміром 4313,35 грн з 01.03.2018 до 18.07.2022.

Натомість, з огляду на зміст відзиву на позовну заяву, відповідач взагалі не вирішував питання щодо наявності у позивача права на цей вид індексації, та згідно із відомістю про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.03.2018 по 18.07.2022 загальний розмір нарахованої та виплаченої позивачу індексації становить 15816,92 грн (а. с.20-26).

Враховуючи ухвалу суду від 02.06.2025 про повернення позовної заяви в частині позовних вимог за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 (а. с. 50-52), спірний період з 01.03.2018 до 18.07.2022 охоплює 04 роки 04 місяці 18 днів (що в свою чергу становить 52 місяці 18 днів), тож до нарахування й виплати належала індексація-різниця у загальній сумі: 226 798,73 грн за формулою: (4313,35 грн х 52 місяців) + 4313,35/31день (у липні) х 18 днів) (такий розрахунок відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 08.11.2024 у справі № 200/16532/21).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно було перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити. У цій постанові Верховний Суд зазначив, що застосований судами спосіб захисту не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини та не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, оскільки суди попередніх інстанцій в ухвалених рішеннях не розрахували та не визначили конкретних сум індексації грошового забезпечення, які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу, не перевірили розраховану позивачем суму індексації.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, правових висновків Верховного Суду, враховуючи також ухвалу суду про повернення позовної заяви в частині позовних вимог від 02.06.2025 (а. с. 50-52), зважаючи на наявність вихідних даних для необхідних обчислень, беручи до уваги відсутність у відповідача дискреційних повноважень в цьому питанні, враховуючи також, що за період з 01.03.2018 по 18.07.2022 загальний розмір нарахованої та виплаченої позивачу індексації становить 15816,92 грн, суд дійшов висновку про те, що взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити у спосіб визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення розміром 4313,35 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 18.07.2022 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення розміром 4313,35 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 18.07.2022 у загальній сумі (з урахуванням виплачених сум) 210981,81 грн (226798,73 грн 15816,92 грн = 210981,81 грн) відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення розміром 4313 гривень 35 копійок в місяць за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2022 року відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОПКК НОМЕР_5 ) щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення розміром 4313 гривень 35 копійок в місяць за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2022 року у загальній сумі (з урахуванням виплачених сум) 210 981 гривня 81 копійка (двісті десять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна гривня вісімдесят одна копійка) відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх