Справа № 560/11131/25
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 вересня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1232 від 04.10.2022 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що дисциплінарне стягнення накладено на нього після того, як він вже був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2022 № 254 (по стройовій частині).

Вказує на те, що з моменту його виключення зі списків особового складу та до теперішнього часу ніяких правостосунків з відповідачем він не мав, тому вважає спірний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В підсумку зазначає, що про спірний наказ йому не було нічого відомо, а лише 26.06.2025, після проходження лікування, він отримав відповідь на свій запит, з якого вбачається, що його, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 № 1232 тричі притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Військова частина НОМЕР_1 у поданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечила. Зазначила, що позивні вимоги позивача щодо визнання дій командування військової частини НОМЕР_1 протиправними та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1232 від 04.10.2022 є безпідставними, оскільки, даний наказ не містить вказівки в наказовій частині про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Також, вказує на пропуск позивачем місячного строку звернення до суду з даним позовом до суду. Вказує на те, що у зв`язку із притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1155 від 23.09.2022 позивачу не було виплачено премію за вересень 2022 року, тому позивачу було відомо про факт невиплати йому грошового забезпечення (щомісячної премії) за вересень 2022 року, оскільки такі кошти не надійшли йому на рахунок, проте з цього періоду він не вчинив жодних дій для оскарження такої невиплати. Більше того, позивач навіть не звертався до військової частини НОМЕР_1 з вересня 2022 року щодо надання інформації про виплачене йому грошове забезпечення та чому ним було отримано таке в зменшеному розмірі.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій він заперечує, щодо пропуску строку звернення до суду посилаючись на те, що оскільки місяць був не повним (при чому розмір грошового забезпечення не був постійним, визначався кожного місяця окремо, в залежності від складності завдань), вважав, що відповідач діяв правомірно, тому отримавши належне грошове забезпечення з 01 по 18 вересня 2022 року, вважав, що отримав його у повному обсязі. Крім того зазначив, що в наказі від 18.09.2022 №254, яким його виключено з списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, не вбачається, що з позивача були якісь утримання, а навпаки зі змісту даного наказу видно, що з 01 по 18 вересня 2022 року наказано виплатити премію у розмірі 140% та додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 28.02.2022 був призначений на посаду начальника штабу - першого заступник командира в/ч НОМЕР_2 , на якій проходив службу по 18.09.2022, яка в подальшому була перепідпорядкована військовій частині НОМЕР_1 .

На підставі наказу Командувача Сухопутних військ ЗСУ від 09.09.2022 № 818, відповідно до пункту 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ позивача було призначено старшим викладачем Військової академії (м.Одеса).

18.09.2022 позивач був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2022 № 254 (по стройовій частині).

22.09.2022 наказом начальника Військової академії (м. Одеса) № 273 (по стройовій частині) ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу Військової академії (м. Одеса) та призначений на посаду старшого викладача, де і зараз проходить військову службу.

Відповідно до розпорядчої частини наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 №1232 "Про підсумки виконання бойових завдань, організацію служби військ, стану військової дисципліни і правопорядку, бойової підготовки, експлуатації озброєння та військової техніки в частині у вересні 2022 року":

п. 34 Згідно рішення по рапорту начальника відділення персоналу штабу старшого лейтенанта ОСОБА_2 , зареєстрованого за номером 9552 від 06.09.2022, за грубі порушення з обліку особового складу в НОМЕР_3 механізованому батальйоні, порушення вимог статті 106 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, згідно статей 45, 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551 -XІV (зі змінами), за період служби у військовій частині НОМЕР_1 у вересні 2022 року, колишнього начальника штабу - першого заступника командира НОМЕР_3 механізованого батальйону полковника ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА».

Вважаючи наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 №1232 протиправним, позивач з метою захисту та відновлення порушених прав звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Спеціальним нормативним-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби є Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Частиною 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут, у редакції чинній на момент спірних правовідносин).

Згідно з ст.1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 97 Дисциплінарного статуту визначено, що про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Відповідно до ст. 98 Дисциплінарного статуту, під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

З вищезазначеного можна зробити висновок про те, що за порушення військової дисципліни, неналежне виконання обов`язків або вчинення правопорушень, передбачених Дисциплінарним статутом Збройних Сил України підлеглі військовослужбовці можуть бути притягнуті до дисциплінарної відповідальності за цим статутом.

З матеріалів справи судом встановлено, що 18.09.2022 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2022 № 254 (по стройовій частині) позивач був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, дата виключення військовослужбовця зі списків особового складу частини (18.09.2022) вказує на завершення проходження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_1 , тому з цієї дати позивач втрачає статус військовослужбовця, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Поряд з цим, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, після виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ від 04.10.2022 №1232 "Про підсумки виконання бойових завдань, організацію служби військ, стану військової дисципліни і правопорядку, бойової підготовки, експлуатації озброєння та військової техніки в частині у вересні 2022 року", відповідно до пункту 34 розпорядчої частини якого:

"Згідно рішення по рапорту начальника відділення персоналу штабу старшого лейтенанта ОСОБА_2 , зареєстрованого за номером 9552 від 06.09.2022, за грубі порушення з обліку особового складу в НОМЕР_3 механізованому батальйоні, порушення вимог статті 106 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, згідно статей 45, 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551 -XІV (зі змінами), за період служби у військовій частині НОМЕР_1 у вересні 2022 року, колишнього начальника штабу - першого заступника командира НОМЕР_3 механізованого батальйону полковника ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА»".

Тобто, 04.10.2022 командир військової частини НОМЕР_1 прийняв рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, який станом на 18.09.2022 вже був виключений зі списків особового складу цієї військової частини.

Згідно з абзацом 4 статті 45 Дисциплінарного статуту, усі дисциплінарні стягнення, крім пониження у військовому званні, пониження на посаді, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, накладені на військовослужбовців і не зняті до дня звільнення їх у запас чи відставку, вважаються знятими з дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Таким чином, відповідач мав би притягнути до дисциплінарної відповідальності позивача до дня виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , тобто до 18.09.2022. Однак, відповідач після виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 видав наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що суперечить визначеному Дисциплінарним Статутом Збройних Сил України порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Суд звертає увагу відповідача на те, що після виключення з військової частини, військовослужбовець більше не перебуває у відносинах підпорядкування, тому командування не має повноважень застосовувати до нього дисциплінарні стягнення.

Відповідно до частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд констатує про невідповідність пункту 34 розпорядчої частини наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 №1232 "Про підсумки виконання бойових завдань, організацію служби військ, стану військової дисципліни і правопорядку, бойової підготовки, експлуатації озброєння та військової техніки в частині у вересні 2022 року", в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення на колишнього начальника штабу - першого заступника командира НОМЕР_3 механізованого батальйону полковника ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА, критеріям, які визначені частиною другою статті 2 КАС України, тому такий є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд прийшов до висновку, військовою частиною не доведено правомірності спірного наказу, відтак права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1232 від 04.10.2022 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення "СУВОРА ДОГАНА" на колишнього начальника штабу - першого заступника командира НОМЕР_3 механізованого батальйону полковника ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя Я.В. Драновський