Справа № 619/4708/25
Суддя: Овсянніков В. С.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 619/4708/25
провадження № 2-а/619/67/25
РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив скасувати постанову №1/948 від 03.07.2025 про адміністративне правопорушення, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення його за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та накладення штрафу у розмірі 17 000 гривень, яке полягає у тому, що він не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби у визначений чинним законодавством термін до 05.06.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.06.2025 відносно нього офіцером відділення рекрутингу та комплектування, ІНФОРМАЦІЯ_3 , лейтенантом ОСОБА_3 було складено протокол № 984, яким було встановлено факт порушення норм чинного законодавства про оборону, мобілозаційну підготовку та мобілізацію, а саме не уточнив вчасно свої облікові дані (не проходження ВЛК згідно ЗУ «Про внесення змін до п. 2 розділу прикінцеві та перехідні положення від 12.02.2025 року № 4235-ІХ) чим порушив ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Тим же протоколом його було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16 год. 00 хв. 18.06.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що ним у протоколі було зазначено, що 25.02.2025 ВЛК він пройшов. 18.06.2025 року справу розглянуто не було, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було його повідомлено, що постанова не готова, та що пізніше я її отримаю, можливо поштою. Дату та час наступного засідання мені повідомлено не було.

Не дивлячись на це, 03.07. 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , відносно позивача було винесено постанову № 1/948 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою його було визнано винним та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

У вищевказаній постанові зазначено, що позивач, який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, в особливий період, усвідомлюючи про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу за мобілізацією, не пройшов повторний медичний огляд з метоювизначення придатності до військової служби у визначений чинним законодавством термін до 05.06.2025. Позивач вказує, що з цією постановою не згодний, та вважає, що вона винесена незаконно та необгрунтовано, порушуючи його права.

Зазначає, що на виконання вищевказаної норми чинного законодавства 27.01.2025 ним було отримано направлення, а 25.02.2025 було пройдено повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, що підтверджується Карткою обстеження та медичного огляду проходження медичної комісії, яку було невідкладно передано співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім того, вказує на порушення норм чинного законодавства, щодо сповіщення щодо необхідності прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим просить скасувати постанову №1/948 від 03.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення винесену начальникам ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Також просив поновити строк звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, визнавши причини пропуску строку поважними.

Вказав, щозЗ постановою № 1/948 від 03.07.2025 його було ознайомлено з істотним порушенням строків та вже після набрання законної сили, про що свідчить відмітка у цій постанові. Копію її мені надано так і не було. Через декілька днів співробітниками ТЦК та СП мені було надано мій примірник, копія якого додається до позовної заяви.

Після її отримання мною було вжито заходів щодо підготовки даного позову для звернення до суду та збору доказів.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явивився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач представник ІНФОРМАЦІЯ_6 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи до суду не надавав. Отримав 13.08.2025 року копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками, а також 14.08.2025 судову повістку про виклик у судове засідання на 01.10.2025, не скористався процесуальним правом подачі письмового відзиву, є користувачем Електронного суду, усі документи долучені до справи отримав у електронному вигляді, про що свідчать довідка сформована АСДС у автоматичному режимі (а.с. 18, 20).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить наступного.

Судом встановлено, що постановою №1/948 від 03.07.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 6-7).

Постанову обгрунтовано тим, що 12.06.2025 о 12:53 під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період військовозобов`язаним ОСОБА_1 , а саме те, що позивач будучи особою який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, в особливий період, усвідомлюючи про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу за мобілізацією, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби у визначений чинним законодавством термін до 05.06.2025.

Відповідно до ЗУ «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 №4235-IX Пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (Відомості Верховної Ради України, 2024 р., № 22, ст. 196) викладено в такій редакції:

«2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».

У результаті чого ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Постанова позивачупід підпис вручена 01.08.2025, про що мається відповідна відмітка у постанові.

Як вбачається з протоколу № 948 від 12.06.2025, складеного у ІНФОРМАЦІЯ_3 , у рядку пояснення особи, якка притягається до адміністративної відповідальності, позивач власноруч зазначив, що він пройшов ВЛК 25.02.2025 та про те, що результати медкомісії було ним передано до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Цим же протоколом ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16 год. 00 хв. 18.06.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова ухвалена 03.07.2025.

Позивач отримав її 01.08.2025, що підтверджується його підписом у ній.

27.01.2025 першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача було направлено на медичний огляд ВЛК з метою визнання ступеня придатності до військової служби за станом здоров`я (а.с. 11).

Відповідно до картки обстеження та медичного огляду проходження медичної комісії від 25.02.2025 ОСОБА_1 пройшов повторний медичний огляд (а.с. 5).

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 має 3 групу інвалідності є інвалідом армії з 15.02.2013 року, з довічним терміном дії (а.с. 10).

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560), який, зокрема, визначає, порядок оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації. Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Суд зазначає, що норма ст. 210 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Разом з тим, посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в оскаржуваній постанові відсутні.

Суд вказує, що в оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 , згідно ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, в особливий період, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 володів інформацією щодо обмежено придатного ОСОБА_1 , а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що не відповідає наведеним вище вимогам.

25.02.2025 ОСОБА_1 пройшов повторний медичний огляд, про що також позивач зазначав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 12.06.2025 у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з відповідного протоколу.

Окрім того, результати військово-лікарської комісії (ВЛК) вносяться до електронного реєстру «Оберіг».

Тобто інформацію щодо проходження особою ВЛК є можливість отримати у відповідному електронному реєстрі, які автоматично формуються та передаються до цього реєстру медичними установами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З огляду на викладене, суд вважає, що постановою №1/948 від 03.07.2025 про адміністративне правопорушення, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення його за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст.210-1 КУпАП не застосовуються - за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч. 5 ст. 5, 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників,військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Разом з тим, посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, в оскаржуваній постанові відсутні.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Разом з тим, відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

З наявних матеріалів справи та наданих відповідачем копій документів стосовно ОСОБА_1 не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача у порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Отже, відповідачем не доведено наявності передбачених законом умов, за яких ОСОБА_4 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (у розумінні примітки до ст. 210 КУпАП).

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

Тобто, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено протакий розгляд справи, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Представник відповідача відзив до суду не надав, у судове засідання не з`явився, а отже не довів правомірності своїх дій, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

За таких обставин, ураховуючи зазначені висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та її скасування.

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Таким чином, відповідач в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КпАП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до переконання щодо недодержання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, яка передбачена Законом; належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У частині відшкодування судового збору Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 дійшла наступного висновку: «За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.»

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у порядку ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, ураховуючи задоволення позову, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 251, 252, 255, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

Визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1/948 від 03.07.2025 року, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 , про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , юридична адреса: м. Харків, просп. Аерокосмічний, 157-А) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Копії рішення суду негайно направити особам, які брали участь у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , , юридична адреса: м. Харків, просп. Аерокосмічний, 157-А.

Суддя В. С. Овсянніков