Справа № 120/2559/25
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2559/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

30 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивачка) із позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач, апелянт/), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати пункт 42 рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 30.08.2024 №192/168 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у частині призначення дружині загиблого ОСОБА_2 внаслідок смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі частини 15000000 грн. , у сумі 7500000 грн. ;

- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити дружині загиблого ОСОБА_2 внаслідок смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини, недоплачену другу частину одноразової грошової допомоги 15000000 грн. , у сумі 7500000 грн.

2. Позивачка обґрунтувала свої вимоги тим, що відповідач безпідставно не здійснив виплату 7 500 000 грн. , оскільки на момент виникнення права на зазначену допомогу виключно вона мала законне право на її отримання.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 14 серпня 2025 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

4. Визнано протиправним та скасовано п. 42 рішення, оформленого протоколом комісії Міністерства оборони України з розгляду питань , пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.08.2024 №192/168 у частині призначення дружині загиблого ОСОБА_2 у період воєнного стану , у розмірі 1/2 частини 15000000 грн. , в сумі 7500000 грн.

5. Зобов`язано Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 дружині загиблого ОСОБА_2 внаслідок смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини, недоплачену другу частину одноразової грошової допомоги із 15000000 грн., у сумі 7500000 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. Апелянт Міністерство оборони України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

7. Апелянт зазначив, що на дату смерті допомога розподіляється між усіма особами , які мають на неї право. Оскільки ОСОБА_3 не подала заяву , інша частка не є розподіленою до спливу строку реалізації права.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. 5.04.2024 р. ОСОБА_1 через ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась із заявою про призначення їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка старшого сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

9. Згідно доповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.05.2025 р. мати , батько загиблого ОСОБА_2 померли. Донька ОСОБА_3 вказана, як така, що не має права на допомогу. Відповідно до даної доповіді право на допомогу має лише дружина ОСОБА_1

10. П.42 протоколу від 30.08.2024 №192/168 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум призначено дружині загиблого ОСОБА_2 внаслідок смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини допомогу у розмірі ? частини 15 000 000 грн., в сумі 7500000 грн.

11. Не погоджуючись із цим рішенням, позивачка звернулась до суду із позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

12. Позивач зазначила, що відповідач безпідставно не здійснив виплату 7 500 000 грн. , оскільки на момент виникнення права на зазначену допомогу виключно вона мала законне право на її отримання.

13. Апелянт вказав, що на дату смерті допомога розподіляється між усіма особами , які мають на неї право. Оскільки ОСОБА_3 не подала заяву , інша частка не є розподіленою до спливу строку реалізації права.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі здійснює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

16. Згідно пункту першого статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

17. Підпунктами 1-3 пункту другого статті 16 Закону № 2011-XII (в редакції чинній на дату смерті ОСОБА_2 ) встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

18. Статтею 16- 1 Закону № 2011-XII встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

19. Згідно з пунктом третім статті 16-2 Закону № 2011-XII розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

20. Пунктом першим статті 16-3 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону.

21. Відповідно до пунктів восьмого та дев`ятого даної статті Закону № 2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

22. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

23. 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

24. Абзацами першим-третім пункту 2 Постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

25. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

26. У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

27. з процитованого видно, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця є дата загибелі особи, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

28. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

29. Колегія суддів зазначає, що спірним у даному питанні є чи має право повнолітня донька загиблого право на отримання допомоги.

30. В контексті наведеного вище колегія суддів вказує, що в постанові Верховного Суду від 07.12.2021 по справі № 465/1980/18, зауважено на тому, що дата смерті військовослужбовця є вирішальною обставиною для визначення дати виникнення у відповідних осіб права на отримання одноразової грошової допомоги та, відповідно, розміру для її нарахування. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядок №975, не визначають виключний порядок, яким чином має бути встановлено факт загибелі (смерті) військовослужбовця. Підстави видачі свідоцтва про смерть не впливають на факт отримання грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця. В цьому випадку важливим є лише відомості у свідоцтві, а саме: дата смерті.

31. На дату загибелі ОСОБА_2 ( помер ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно свідоцтва про смерть від 02.01.2024 р.) Законом №2011-XI, а саме підпунктами 1 п. 2 ст. 16, передбачалося, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

32. Статтею 16 -1 цього ж Закону в цій же редакції було визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Зокрема, такими особами були: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

33. Колегія суддів зауважує, що визначення сім`ї міститься у ст. 3 Сімейного кодексу України, зокрема, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

34. Законодавець розкриває зміст цього терміну у ст. 6 СК України, зокрема, - правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

35. Повноліття - це юридична категорія встановленого законом віку, з досягненням якого настає повна дієздатність громадянина, а також виникають права та обов`язки. В Україні повноліття наступає з 18 років.

36. Аналізуючи гіпотезу ст. 3 СК України, з врахуванням визначення терміну дитина, слід дійти висновку, що зазначені норми набувають наступного змісту: особа до 18 років належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

37. Виходячи з наведених норм законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_3 станом на дату загибелі її батька досягла повноліття. При цьому, обов`язковою умовою для вирішення питання про призначення допомоги є надання документу (документів), що підтверджували б перебування особи на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця.

38. Відповідно до цього, у третьої особи, як у повнолітньої доньки загиблого військовослужбовця не виникло права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 Закону №2011-XI.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

39. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

40. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

41. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

42. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

43. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

44. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Міністерства оборони України слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.