Справа № 380/18391/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/18391/24 пров. № А/857/34397/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року (головуючий суддя: Братичак У.В., місце ухвалення - м. Львів) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія», 30.08.2024 звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900177/2 від 08.03.2024, №UA209000/2024/900180/2 від 08.03.2024, №UA209000/2024/900186/2 від 11.03.2024, №UA209000/2023/900191/2 від 12.03.2024, №UA209000/2023/900197/2 від 13.03.2024.

Обґрунтовує позов тим, що відповідачем, за результатами перевірки поданих позивачем митних декларацій, прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів. Вважає такі рішення необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Зазначає, що надані позивачем до митного органу документи на підтвердження митної вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору, шляхом застосування основного методу, що свідчить про порушення відповідачем передбаченого ст. 57 Митного кодексу України порядку визначення митної вартості товару.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900177/2 від 08.03.2024, №UA209000/2024/900180/2 від 08.03.2024, №UA209000/2024/900186/2 від 11.03.2024, №UA209000/2023/900191/2 від 12.03.2024, №UA209000/2023/900197/2 від 13.03.2024.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці сплачений судовий збір в сумі 11716 (одинадцять тисяч сімсот шістнадцять) грн 38 коп.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими були недоведеними належними та допустимими доказами, а тому просить скасувати рішення та прийняти постанову суду, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що відповідно до п. 3.1 контракту від 01.02.2023 № 01-2023 умови поставки товару вказуються в інвойсі, проте в усіх п`яти інвойсах зазначено тільки FCA без конкретного географічного місця. В даному випадку вбачається, що зазначення конкретного місця завантаження товару впливає на числові показники митної вартості, а відтак відсутність у інвойсах такого місця вже унеможливлює митний орган впевнитися у достовірності всіх нарахованих складових митної вартості.

Вважає, що посадові особи митного органу вірно встановили обставини усіх поставок товару, оскільки згідно з контрактом № 01-2023 від 01.02.2023 та додатковою угодою № 1 від 01.08.2023 місцезнаходженням продавця є Республіка Австрія (Industriestrasse, 1 7052, Mulendorf), в той час місця завантаження товару знаходяться на території інших країн, а також декларант до митного оформлення і представник позивача під час судової справи не довели, що завантаження здійснювалось у приміщеннях продавця. Належного документального підтвердження того, що у даному випадку місце завантаження товарів є складом продавця (чи країною продавця за умовами п. 11 контракту, на чому наполягає позивач), а отже і завантаження товарів на транспортний засіб здійснювалось за рахунок останнього, ні під час митного оформлення товарів, ні в подальшому позивачем надано не було.

Зазначає, що очевидним є факт, що рахунки про транспортно-експедиційні витрати містять відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу, скеровані на заниження рівня митної вартості.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем подано до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна компанія» (LLC «BUCOVINIAN UNIVERSAL COMPANY») (покупцем) та компанією «Energy 3000 solar GmBH» (продавцем) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 01-23 від 01.02.2023 (далі - Контракт) предметом якого є зобов`язання продавця продати, а покупця придбати товар (у даній справі - сонячні фотомодулі) за асортиментом, цінами, термінами і в кількості згідно Інвойсів.

На виконання умов вищевказаного зовнішньоекономічного контракту згідно рахунку-фактури (інвойсу) № АТ42404499 від 29.02.2024 позивач придбав у продавця товар - фотоелектричні модулі-сонячні панелі марки Longi LR5-72HPH-585M у кількості 620 шт.

Позивач визначив митну вартість товарів, обравши для цього основний метод, - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення вказаного товару позивач подав відповідачу електронну митну декларацію № 24UA50U8 від 08.03.2024 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: рахунок-фактуру (інвойс) № АТ42404499 від 29.02.2024; автотранспортну накладну № LD66939047 від 01.03.2024; декларацію про походження товару АТ42404499 від 29.02.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 1/627 від 01.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 01-23 від 01.02.2023; додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 3 від 18.10.2023; договір-заявку №01/03-1 від 01.03.2024 про надання транспортно-експедиційних послуг.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця 26.12.2023 надіслала повідомлення з вимогою надати додаткові документи.

На цю вимогу представник позивача надав рахунок-проформу № АТ22401645 від 13.02.2023, платіжну інструкцію № 63 від 05.03.2024 та копії митних декларацій країни відправлення MRN24BEE805 від 29.02.2024, MRN24BE3148 від 29.02.2024, і просив визнати митну вартість на підставі поданих документів.

За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900177/2 від 08.03.2024. Відмову у митному оформленні товарів відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/000845 від 08.03.2024. З метою випущення товару у вільний обіг 08.03.2024 позивач (декларант) подав митну декларацію №24UA40U8, в якій вказав вартість товарів відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900177/2 від 08.03.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

Відповідно до положень Інкотермс термін FCA (…Named place) вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець відповідальності за відвантаження товару не несе. Відповідно гр. 20 МД та гр.3 CMR № LD66939047 від 01.03.2024, товар завантажений в м. SintNiklaas, Бельгія, однак адресою продавця є м. Mulendorf Австрія. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості.

Відповідно до п.3.1 контракту від 01.02.2023 за № 01-2023 умови поставки товару вказуються в інвойсі, проте в інвойсі від 29.02.2024 № AT42404499 зазначено тільки FCA, без конкретного географічного місця призначення.

У гр. 5 та гр. 15 наданої до митного оформлення CMR № LD66939047 від 01.03.2024 наявні штампи перевізника LTD «ITL-TRANS», однак договір-заявка на надання транспортно-експедиторських послуг № 01/03-1 від 01.03.2024, рахунок-фактура на оплату транспортно-експедиторських послуг № 1/6273 від 01.03.2024, та договір №м3 від 18.10.2023 на перевезення вантажів автомобільним транспортом укладались та підписувались з ФОП ОСОБА_1 . Документи, що визначають договірні відносини з LTD «ITL-TRANS» відсутні.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано та метод 2б (ст. 60 МКУ).

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № UA206020/2023/23994 від 19.12.2023. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилося.

Також, на виконання умов вищевказаного зовнішньоекономічного контракту згідно рахунку-фактури (інвойсу) № АТ42402727 від 12.02.2024 позивач придбав у продавця товар - фотоелектричні модулі-сонячні панелі марки Longi LR5-72HТH-585M у кількості 620 шт.

Позивач визначив митну вартість товарів, обравши для цього основний метод, - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення вказаного товару позивач подав відповідачу електронну митну декларацію № 24UA31U2 від 08.03.2024 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: рахунок-фактуру (інвойс) № АТ42402727 від 12.02.2024; автотранспортну накладну № 180728074 від 12.02.2024; декларацію про походження товару № АТ42402727 від 12.02.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 1/0305 від 16.02.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 01-23 від 01.02.2023; додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 3 від 18.10.2023; договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг № 12/02-1 від 12.02.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця 08.03.2024 надіслала повідомлення з вимогою надати додаткові документи.

На цю вимогу представник позивача надав рахунок-проформу № АТ2240125 від 02.02.2024, платіжну інструкцію про оплату товару № 56 від 08.02.2024 та копії митних декларацій країни відправлення MRN24BEE420 від 12.02.2024, MRN24BE5556 від 12.02.2024, і просив визнати митну вартість на підставі поданих документів.

За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900180/2 від 08.03.2024. Відмову у митному оформленні товарів відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/000849 від 08.03.2024. З метою випущення товару у вільний обіг 08.03.2024 позивач (декларант) подав митну декларацію № 24UA90U0, в якій вказав вартість товарів відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900180/2 від 08.03.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

Відповідно до положень Інкотермс термін FCA (…Named place) вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець відповідальності за відвантаження товару не несе. Згідно гр. 20 МД та CMR № LD58128949 від 23.02.2024, товар завантажений в м. Zeebrugge, Бельгія, а адресою продавця є м. Mulendorf Австрія. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості.

Відповідно до п. 3.1 контракту від 01.02.2023 № 01-2023 умови поставки товару вказуються в інвойсі, проте в інвойсі від 12.02.2024 за № AT42402727 зазначено тільки FCA без конкретного географічного місця.

Розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відповідно до сервісу Google Maps відстань по іноземній території 1608 км, а вартість 48000 грн. - що становить 29,85 грн/км, відстань по території України 345 км, а вартість 30400 грн - що становить 88,16 грн./км). Отже, очевидним є факт, що рахунки про транспортно-експедиційні витрати від 16.02.2024 № 1/0305 містять відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано та метод 2б (ст. 60 МКУ).

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № UA206020/2023/23994 від 19.12.2023. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Також, на виконання умов вищевказаного зовнішньоекономічного контракту згідно рахунку-фактури (інвойсу) № АТ42404840 від 04.03.2024 позивач придбав у продавця товар - фотоелектричні модулі-сонячні панелі марки Longi LR5-72HТH-580M у кількості 620 шт.

Позивач визначив митну вартість товарів, обравши для цього основний метод, - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення вказаного товару позивач подав відповідачу електронну митну декларацію № 24UA12U1 від 11.03.2024 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару: рахунок-фактуру (інвойс) № АТ42404840 від 04.03.2024; автотранспортну накладну №В04119995RC від 05.03.2024; декларацію про походження товару № АТ42404840 від 04.03.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 1/3752 від 05.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 01-23 від 01.02.2023; додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 3 від 18.10.2023; договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг № 04/03-1 від 04.03.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця 11.03.2024 надіслала повідомлення з вимогою надати додаткові документи.

На цю вимогу представник позивача надав рахунок-проформу №АТ22005077 від 13.02.2024, платіжну інструкцію про оплату товару № 62 від 04.03.2024 та копії митних декларацій країни відправлення MRN24BEE171 від 04.03.2024, MRN24BE8056 від 04.03.2024, і просив визнати митну вартість на підставі поданих документів.

За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900186/2 від 11.03.2024. Відмову у митному оформленні товарів відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/000866 від 11.03.2024. З метою випущення товару у вільний обіг 11.03.2024 позивач (декларант) подав митну декларацію №24UA94U4, в якій вказав вартість товарів відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900186/2 від 11.03.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

Відповідно до положень Інкотермс термін FCA (…Named place) вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець відповідальності за відвантаження товару не несе. Згідно гр. 20 МД та CMR № B04119995RC від 05.03.2024, товар завантажений в м. Evergem, Бельгія, а адресою продавця є м. Mulendorf Австрія. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості.

Відповідно до п. 3.1 Контракту від 01.02.2023 за № 01-2023 умови поставки товару вказуються в інвойсі, проте в інвойсі від 04.03.2024 за AT42404840 зазначено тільки FCA без конкретного географічного місця призначення.

У гр. 5 та гр. 15 CMR № B04119995RC від 05.03.2024 наявні штампи перевізника «SVV Translogistik» LLC, натомість рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг №1/3752 від 05.03.2024, договір-заявка № 04/03-1 від 04.03.2024 виставлені ФОП ОСОБА_2 . Крім цього, Договір № 3 від 18.10.2023 на перевезення вантажів автомобільним транспортом укладено також з ФОП ОСОБА_2 . Документи, що визначають договірні відносини з «SVV Translogistik» LLC відсутні.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано та метод 2б (ст. 60 МКУ).

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД №UA206020/2023/23994 від 19.12.2023. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Також, на виконання умов вищевказаного зовнішньоекономічного контракту згідно рахунку-фактури (інвойсу) № АТ424004993 від 05.03.2024 позивач придбав у продавця товар - фотоелектричні модулі-сонячні панелі марки Longi LR5-72HТH-580M у кількості 620 шт.

Позивач визначив митну вартість товарів, обравши для цього основний метод, - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення вказаного товару позивач подав відповідачу електронну митну декларацію № 24UA06U3 від 12.03.2024 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару: рахунок-фактуру (інвойс) № АТ424004993 від 05.03.2024; автотранспортну накладну № В04118553RC від 06.03.2024; декларацію про походження товару АТ424004993 від 05.03.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 1/4463 від 06.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 01-23 від 01.02.2023; додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 3 від 18.10.2023; договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг № 14/02-1 від 14.02.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця 12.03.2024 надіслала повідомлення з вимогою надати додаткові документи.

На цю вимогу представник позивача надав рахунок-проформу № АТ22210930 від 13.02.2024, платіжну інструкцію № 62 від 04.03.2024 та копії митних декларацій країни відправлення MRN24BEE430 від 05.03.2024, MRN24BE7238 від 05.03.2024, і просив визнати митну вартість на підставі поданих документів.

За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900191/2 від 12.03.2024. Відмову у митному оформленні товарів відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/000880 від 12.03.2024. З метою випущення товару у вільний обіг 12.03.2024 позивач (декларант) подав митну декларацію № 24UA49U6, в якій вказав вартість товарів відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900191/2 від 12.03.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

Відповідно до положень Інкотермс термін FCA (…Named place) вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець відповідальності за відвантаження товару не несе. Згідно з гр. 20 МД та CMR № B04118553RC від 06.03.2024, товар завантажений в м. Evergem Бельгія, а адресою продавця є м. Mulendorf Австрія. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості.

Відповідно до п. 3.1 контракту від 01.02.2023 № 01-2023 умови поставки товару вказуються в інвойсі, проте в інвойсі від 05.03.2024 за № AT42404993 зазначено тільки FCA без конкретного географічного місця.

Розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відповідно до сервісу Google Maps відстань по іноземній території 1570 км, а вартість 48000 грн. - що становить 30,57 грн/км, відстань по території України 345 км, а вартість 30400 грн - що становить 88,16 грн./км). Отже, рахунки про транспортно-експедиційні витрати від 06.03.2024 № 1/4463 містять відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано та метод 2б (ст. 60 МКУ).

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД №UA206020/2023/23994 від 19.12.2023. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Також, на виконання умов вищевказаного зовнішньоекономічного контракту згідно рахунку-фактури (інвойсу) № АТ42404374 від 28.02.2024 позивач придбав у продавця товар - фотоелектричні модулі-сонячні панелі марки Longi LR5-72HТH-585M у кількості 620 шт.

Позивач визначив митну вартість товарів, обравши для цього основний метод, - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення вказаного товару позивач подав відповідачу електронну митну декларацію № 24UA07U4 від 13.03.2024 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару: рахунок-фактуру (інвойс) № АТ42404374 від 28.02.2024; автотранспортну накладну № LD66939043 від 29.02.2024; декларацію про походження товару № АТ42404374 від 28.02.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 1/8595 від 29.02.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 01-23 від 01.02.2023; додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 3 від 18.10.2023; договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг № 29/02-1 від 29.02.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця 13.03.2024 надіслала повідомлення з вимогою надати додаткові документи.

На цю вимогу представник позивача надав рахунок-проформу № АТ22401574 від 08.02.2024, платіжну інструкцію про оплату товару № 57 від 09.02.2024 та копії митних декларацій країни відправлення MRN24BEE040 від 28.02.2024, MRN24BE9446 від 28.02.2024, і просив визнати митну вартість на підставі поданих документів.

За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900197/2 від 13.03.2024. Відмову у митному оформленні товарів відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/000898 від 13.03.2024. З метою випущення товару у вільний обіг 13.03.2024 позивач (декларант) подав митну декларацію №23UA94U5, в якій вказав вартість товарів відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900197/2 від 13.03.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

Відповідно до положень Інкотермс термін FCA (…Named place) вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець відповідальності за відвантаження товару не несе. Згідно гр. 20 МД та CMR № B04118553RC від 06.03.2024, товар завантажений в м. Evergem Бельгія, а адресою продавця є м. Mulendorf Австрія. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості.

Відповідно до п.3.1 контракту від 01.02.2023 № 01-2023 умови поставки товару вказуються в інвойсі, проте в інвойсі від 05.03.2024 за № AT42404993 зазначено тільки FCA без конкретного географічного місця.

Розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відповідно до сервісу Google Maps відстань по іноземній території 1570 км, а вартість 48000 грн. - що становить 30,57 грн/км, відстань по території України 345 км, а вартість 30400 грн - що становить 88,16 грн./км). Отже, очевидним є факт, що рахунки про транспортно-експедиційні витрати від 06.03.2024 № 1/4463 містять відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано та метод 2б (ст. 60 МКУ).

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № UA206020/2023/23994 від 19.12.2023. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, ч. 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, ч. 2 ст. 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. (ч. 6 ст. 54 МК України).

Так, ч. 7 ст. 54 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Крім цього, обов`язок доведення митної ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 804/16271/15, від 18 травня 2022 року у справі № 620/1735/20, від 21 вересня 2023 року у справі № 520/18432/21.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наведені вище правові норми дають підстави для висновку, що митний орган при реалізації своїх повноважень, щодо контролю за правильністю обчислення митної вартості декларантом, мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості. Однак, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей через неповноту поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Тобто, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою з огляду на те, що саме із цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування ним додаткових документів у декларанта та вчинення наступних дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребуванню підлягають не всі документи, що передбачені приписами статті 53 МК, а лише ті, що надають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Відтак, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митним органом іншої митної вартості лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що митний орган зобов`язаний зазначати конкретні обставини, що викликали обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, а також причини неможливості її перевірки на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувавши як необхідність перевірки спірних відомостей, так і вказавши конкретні документи, надання яких може усунути такі сумніви.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до митного оформлення подано:

- митну декларацію № 24UA50U8 від 08.03.2024, з метою розмитнення та випуску вантажу в обіг на території України до неї додано наступні документи, зокрема: рахунок-фактуру (інвойс) № АТ42404499 від 29.02.2024; автотранспортну накладну №LD66939047 від 01.03.2024; декларацію про походження товару АТ42404499 від 29.02.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 1/627 від 01.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 01-23 від 01.02.2023; додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 3 від 18.10.2023; договір-заявку №01/03-1 від 01.03.2024 про надання транспортно-експедиційних послуг. Декларант на вимогу митного органу також надав витребувані документи: рахунок-проформу № АТ22401645 від 13.02.2023, платіжну інструкцію № 63 від 05.03.2024 та копії митних декларацій країни відправлення MRN24BEE805 від 29.02.2024, MRN24BE3148 від 29.02.2024.

- митну декларацію № 24UA31U2 від 08.03.2024, з метою розмитнення та випуску вантажу в обіг на території України до неї додано наступні документи, зокрема: рахунок-фактуру (інвойс) № АТ42402727 від 12.02.2024; автотранспортну накладну №180728074 від 12.02.2024; декларацію про походження товару № АТ42402727 від 12.02.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 1/0305 від 16.02.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 01-23 від 01.02.2023; додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 3 від 18.10.2023; договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг № 12/02-1 від 12.02.2024. Декларант на вимогу митного органу також надав витребувані документи: рахунок-проформу рахунок-проформу №АТ2240125 від 02.02.2024, платіжну інструкцію про оплату товару № 56 від 08.02.2024 та копії митних декларацій країни відправлення MRN24BEE420 від 12.02.2024, MRN24BE5556 від 12.02.2024.

- митну декларацію № 24UA12U1 від 11.03.2024, з метою розмитнення та випуску вантажу в обіг на території України до неї додано наступні документи, зокрема: рахунок-фактуру (інвойс) № АТ42404840 від 04.03.2024; автотранспортну накладну №В04119995RC від 05.03.2024; декларацію про походження товару № АТ42404840 від 04.03.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 1/3752 від 05.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 01-23 від 01.02.2023; додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 3 від 18.10.2023; договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг № 04/03-1 від 04.03.2024. Декларант на вимогу митного органу також надав витребувані документи: рахунок-проформу №АТ22005077 від 13.02.2024, платіжну інструкцію про оплату товару № 62 від 04.03.2024 та копії митних декларацій країни відправлення MRN24BEE171 від 04.03.2024, MRN24BE8056 від 04.03.2024.

- митну декларацію № 24UA06U3 від 12.03.2024, з метою розмитнення та випуску вантажу в обіг на території України до неї додано наступні документи, зокрема: рахунок-фактуру (інвойс) № АТ424004993 від 05.03.2024; автотранспортну накладну №В04118553RC від 06.03.2024; декларацію про походження товару АТ424004993 від 05.03.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 1/4463 від 06.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 01-23 від 01.02.2023; додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 3 від 18.10.2023; договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг № 14/02-1 від 14.02.2024. Декларант на вимогу митного органу також надав витребувані документи: рахунок-проформу № АТ22210930 від 13.02.2024, платіжну інструкцію № 62 від 04.03.2024 та копії митних декларацій країни відправлення MRN24BEE430 від 05.03.2024, MRN24BE7238 від 05.03.2024.

- митну декларацію № 24UA07U4 від 13.03.2024, з метою розмитнення та випуску вантажу в обіг на території України до неї додано наступні документи, зокрема: рахунок-фактуру (інвойс) № АТ42404374 від 28.02.2024; автотранспортну накладну №LD66939043 від 29.02.2024; декларацію про походження товару № АТ42404374 від 28.02.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 1/8595 від 29.02.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 01-23 від 01.02.2023; додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 01.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 3 від 18.10.2023; договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг № 29/02-1 від 29.02.2024. Декларант на вимогу митного органу також надав витребувані документи: рахунок-проформу № АТ22401574 від 08.02.2024, платіжну інструкцію про оплату товару № 57 від 09.02.2024 та копії митних декларацій країни відправлення MRN24BEE040 від 28.02.2024, MRN24BE9446 від 28.02.2024.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за результатами розгляду вказаних вище митних декларацій прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Зокрема, підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900177/2 (МД № 24UA50U8 від 08.03.2024) було те, що відповідно до гр. 20 МД та гр.3 CMR № LD66939047 від 01.03.2024, товар завантажений в м. Sint-Niklaas, Бельгія, однак адресою продавця є м. Mulendorf Австрія. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості; відповідно до п .3.1 контракту від 01.02.2023 за № 01-2023 умови поставки товару вказуються в інвойсі, проте в інвойсі від 29.02.2024 № AT42404499 зазначено тільки FCA, без конкретного географічного місця призначення; у гр. 5 та гр. 15 наданої до митного оформлення CMR № LD66939047 від 01.03.2024 наявні штампи перевізника LTD «ITL-TRANS», однак договір-заявка на надання транспортно-експедиторських послуг № 01/03-1 від 01.03.2024, рахунок фактура на оплату транспортно-експедиторських послуг № 1/6273 від 01.03.2024, та договір № 3 від 18.10.2023 на перевезення вантажів автомобільним транспортом укладались та підписувались з ФОП ОСОБА_1 . Документи, що визначають договірні відносини з LTD «ITL-TRANS» відсутні.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900180/2 (МД № 24UA31U2 від 08.03.2024) було те, що відповідно до гр. 20 МД та CMR № LD58128949 від 23.02.2024 р., товар завантажений в м. Zeebrugge, Бельгія, а адресою продавця є м. Mulendorf Австрія. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості; відповідно до п.3.1 контракту від 01.02.2023 № 01-2023 умови поставки товару вказуються в інвойсі, проте в інвойсі від 12.02.2024 за № AT42402727 зазначено тільки FCA без конкретного географічного місця; - розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відповідно до сервісу Google Maps відстань по іноземній території 1608 км, а вартість 48000 грн. - що становить 29,85 грн/км, відстань по території України 345 км, а вартість 30400 грн - що становить 88,16 грн./км). Отже, очевидним є факт, що рахунки про транспортно-експедиційні витрати від 16.02.2024 № 1/0305 містять відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу. Декларантом на вимогу митного органу надіслано проформу, банківський платіжний документ, експортну.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900186/2 (МД № 24UA12U1 від 11.03.2024) було те, що відповідно до гр. 20 МД та CMR № B04119995RC від 05.03.2024, товар завантажений в м. Evergem, Бельгія, а адресою продавця є м. Mulendorf Австрія. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості; відповідно до п. 3.1 Контракту від 01.02.2023 за № 01-2023 умови поставки товару вказуються в інвойсі, проте в інвойсі від 04.03.2024 за AT42404840 зазначено тільки FCA без конкретного географічного місця призначення; - у гр. 5 та гр. 15 CMR № B04119995RC від 05.03.2024 наявні штампи перевізника «SVV Translogistik» LLC, натомість рахунок на оплату транспортно експедиторських послуг № 1/3752 від 05.03.2024, договір-заявка 04/03-1 від 04.03.2024 виставлені ФОП ОСОБА_2 . Крім цього, Договір № 3 від 18.10.2023 на перевезення вантажів автомобільним транспортом укладено також з ФОП ОСОБА_2 . Документи, що визначають договірні відносини з «SVV Translogistik» LLC відсутні.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900191/2 (МД № 24UA12U1 від 11.03.2024) було те, що відповідно до гр. 20 МД та CMR № B04118553RC від 06.03.2024, товар завантажений в м. Evergem Бельгія, а адресою продавця є м. Mulendorf Австрія. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості; відповідно до п. 3.1 контракту від 01.02.2023 № 01-2023 умови поставки товару вказуються в інвойсі, проте в інвойсі від 05.03.2024 за № AT42404993 зазначено тільки FCA без конкретного географічного місця; розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відповідно до сервісу Google Maps відстань по іноземній території 1570 км, а вартість 48000 грн, що становить 30,57 грн/км, відстань по території України 345 км, а вартість 30400 грн, що становить 88,16 грн./км). Отже, очевидним є факт, що рахунки про транспортно-експедиційні витрати від 06.03.2024 № 1/4463 містять відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу. Декларантом на вимогу митного органу надіслано проформу, банківський платіжний документ, експортну декларацію.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900197/2 (МД № 24UA07U4 від 13.03.2024) було те, що відповідно до гр. 20 МД та CMR № LD66939043 від 29.02.2024 р., товар завантажений в м. SINT- NIKLAAS Бельгія, а адресою продавця є м. Mulendorf Австрія. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до митної вартості; відповідно до п. 3.1 Контракту від 01.02.2023 за № 01-2023 умови поставки товару вказуються в інвойсі, проте в інвойсі від 28.02.2024 за AT42404374 зазначено тільки FCA без конкретного географічного місця призначення; у гр.7 та гр. 15 CMR № LD66939043 від 29.02.2024 наявні штампи перевізника ФОП ОСОБА_3 , натомість рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг 1/8595 від 29.02.2024, договір-заявка 29/02-1 від 29.02.2024 виставлені ФОП ОСОБА_2 . Крім цього, Договір № 3 від 18.10.2023 на перевезення вантажів автомобільним транспортом укладено також з ФОП ОСОБА_2 . Документи, що визначають договірні відносини з ФОП ОСОБА_3 відсутні; розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відповідно до сервісу Google Maps відстань по іноземній території 1730 км, а вартість 48000 грн, що становить 27,74 грн/км, відстань по території України 593 км, а вартість 30400 грн, що становить 51,26 грн./км). Отже, очевидним є факт, що надана декларантом рахунок-фактура на сплату транспортно-експедиційних послуг 1/8595 від 29.02.2024, містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками відповідача з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до п. 3.1 Контракту № 01-2023 від 01.02.2023, укладеного між позивачем (покупець) та компанією «Energy 3000 solar GmBH» (продавець), умови поставки товару формулюються згідно з Інкотермс-2010 і вказуються в інвойсі.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи інвойсів поставка товару здійснювалась на умовах FCA (а. с. 29, 48, 62, 67, 77).

Однак, проаналізувавши вказані інвойси, суд апеляційної інстанції зауважує, що в усіх п`яти інвойсах зазначено тільки «FCA», без конкретного населеного пункту, де здійснювалося завантаження товару.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно із офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010) термін FCA (FREE CARRIER (...named place) «франко-перевізник» (... назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. При цьому, вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі

Пунктом А.3 Інкотермс за умовами поставки FCA передбачено, що покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А.З "а". Також, за вказаних умов продавець зобов`язаний у відповідності до договору купівлі-продажу надати покупцю товар, рахунок-фактуру або еквівалентне йому електронне повідомлення, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть знадобитись за умовами договору купівлі-продажу.

Згідно з п. А.4. розділу FCA продавець зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 "а", у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки.

Отже, зазначення конкретного місця завантаження товару впливає на числові показники митної вартості, а відсутність у інвойсах такого місця унеможливлює впевнитися у достовірності всіх нарахованих складових митної вартості. Крім цього, наявність інформації про власника складських приміщень, на яких здійснюється завантаження під час процедури митного оформлення є обов`язковою, оскільки впливає на числові показники митної вартості.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з контрактом № 01-2023 від 01.02.2023 та додатковою угодою № 1 від 01.08.2023 місцезнаходженням продавця є Республіка Австрія (Industriestrasse, 1 7052, Mulendorf).

Разом з тим, завантаження товару знаходиться на території іншої країни Бельгії, а позивач не подав доказів того, що завантаження здійснювалось у приміщеннях продавця.

Так, місце завантаження товару (як вбачається з гр. 20 МД та гр. 3 ЦМР) за митною №24UA50U8 від 08.03.2024 та №24UA07U4 від 13.03.2024 м. Sint-Niklaas, Бельгія, за митною декларацією №24UA31U2 від 08.03.2024 м. Zeebrugge, Бельгія, за митною декларацією №24UA12U1 від 11.03.2024 №24UA12U1 від 11.03.2024 м. Evergem та м. Zeebrugge.

Тобто, належного документального підтвердження того, що у цьому випадку місце завантаження товарів є складом продавця, а отже і завантаження товарів на транспортний засіб здійснювалось за рахунок останнього, ні під час митного оформлення товарів, ні в подальшому в порядку ч. 8 ст. 55 МК України, позивачем надано не було.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку позивачем не включенні усі витрат завантаження, оскільки завантаження проведено не на складській території продавця. У випадку, якщо складська територія не продавця, то усі витрати, згідно умов FCA, покладаються на покупця. У наданих рахунках-фактурах (інвойсах) такі витрати не включені.

Таким чином, декларант не зміг підтвердити заявлений рівень митної вартості через те, що не усі складові митної вартості були включені у ціну.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм викладено в постанові Верховного Суду від 02.05.2024 у справ № 520/22458/23.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МКУ, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки Львівською митницею правомірно були встановлені невідповідності у поданих декларантом позивачем документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, а тому відповідачем обґрунтовано не визнано заявлену митну вартість та прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МКУ, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки Львівською митницею правомірно були встановлені невідповідності у поданих декларантом позивачем документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, а тому відповідачем обґрунтовано не визнано заявлену митну вартість та прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900177/2 від 08.03.2024, №UA209000/2024/900180/2 від 08.03.2024, №UA209000/2024/900186/2 від 11.03.2024, №UA209000/2023/900191/2 від 12.03.2024, №UA209000/2023/900197/2 від 13.03.2024.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення, прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі № 380/18391/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін