Справа № 200/3597/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

30 вересня 2025 року Справа №200/3597/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) у якій просить:

визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , що полягала в ненарахуванні на невиплаті позивачу одноразової додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за періоди з 01.04.2024 по 22.04.2024 (включно), з 23.04.2024 по 14.07.2024 (включно), з 02.08.2024 по 06.08.2024 (включно), з 10.08.2024 по 01.09.2024 (включно);

зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати позивачу одноразову додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за періоди з 01.04.2024 по 22.04.2024 (включно), з 23.04.2024 по 14.07.2024 (включно), з 02.08.2024 по 06.08.2024 (включно), з 10.08.2024 по 01.09.2024 (включно) в розмірі 280000,00 гривень.

стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача одноразову додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за періоди з 01.04.2024 по 22.04.2024 (включно), з 23.04.2024 по 14.07.2024 (включно), з 02.08.2024 по 06.08.2024 (включно), з 10.08.2024 по 01.09.2024 (включно) в розмірі 280000,00 гривень з відрахуванням військового збору і податку на доходи фізичних осіб з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Позов мотивовано таким.

ОСОБА_1 у період з 21.09.2020 по 01.10.2024 проходив військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 та виконував завдання на лінії бойового зіткнення з противником та брав безпосередню участь у бойових діях у період з 01.04.2024 по 22.04.2024 (включно), з 23.04.2024 по 14.07.2024 (включно), з 02.08.2024 по 06.08.2024 (включно), з 10.08.2024 по 01.09.2024, що підтверджується довідкою від 04.10.2024 № 1332.

За час безпосередньої участі у бойових діях позивачу нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода у розмірі 100 000,00 грн, передбачена постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 № 168.

Також позивач вважає, що починаючи з 01.04.2024 він має право на отримання одноразової винагороди на період дії воєнного стану у розмірі 70 000,00 грн за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань відповідно постанови Кабінету Міністрів від 28.02.2022 № 168.

Натомість за час проходження військової служби у період з 01.04.2024 по 01.10.2024 така відповідачем узагалі не нараховувалася.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати одноразової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 у розмірі до 70 000,00 грн. протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 04.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 КАС України, витребувано у відповідача докази у справі, згідно наведеного в ухвалі переліку.

ВЧ НОМЕР_1 надано відзив на позовну заяву, де викладено обґрунтування незгоди із доводами позивача та прохання у позові відмовити, з огляду на таке.

Дійсно позивач проходив військову службу на посадах у ВЧ НОМЕР_1 , однак відповідачем не було допущено стверджуваної протиправної бездіяльності відносно ОСОБА_1 , оскільки останній не виконував бойових завдань за які виплачується відповідна винагорода. Більш того, у ВЧ НОМЕР_2 у спірний період у районі ведення бойових дій ( АДРЕСА_1 та район біля АДРЕСА_1 ) немає лінії бойового зіткнення з противником на лінії виконання бойових (спеціальних) завдань першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно.

Також відповідач звертає увагу суду на особливості документального оформлення отримання відповідної винагороди, а саме згідно Порядку обліку днів для виплати одноразової додаткової винагороди в розмірі 70 000,00 грн, затверджений начальником Генерального штабу Збройних сил України від 30.04.2024 № 58926/C/1 для отримання такої винагороди подається командиром підрозділу (групи) на ім?я командира військової частини подається відповідний рапорт (донесення). На підставі рапорту (донесення) командирів підрозділів, командир військової частини (відповідальна особа) щоденно вносить (узагальнює) дані в підсумкове бойове донесення та журнал ведення бойових дій із зазначенням військовослужбовців, залучених до виконання бойових завдань та заходів.

Тобто, для отримання окремої винагороди позивач мав подати на ім?я командира військової частини рапорт із зазначенням факту перебування в районі ведення бойових дій та виконання бойового завдання на лінії бойового зіткнення з противником. Рапорти такого виду позивачем на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 не подавалися, що є свідченням безпідставності позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.07.2025 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та залишено позовну заяву ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 без розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2025 ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25.07.2025 у справі №200/3597/25 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 12.09.2025 адміністративну справу №200/3597/25 прийнято до провадження. Продовжено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18 вересня 2025 року відповідачем подано клопотання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

19 вересня 2025 року ОСОБА_1 подано заперечення на вказане клопотання з проханням у його задоволенні відмовити.

Судом зі свого боку установлено таке.

Як вже відзначалося ухвалою суду від 25.07.2025 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та залишено позовну заяву ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 без розгляду.

26 липня 2025 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ВЧ НОМЕР_1 за змістом якої просив суд:

визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , що полягала в не нарахуванні та невиплаті одноразової додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за періоди з 01.04.2024 по 22.04.2024 (включно), з 23.04.2024 по 14.07.2024 (включно), з 02.08.2024 по 06.08.2024 (включно), з 10.08.2024 по 01.09.2024 (включно);

зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразову додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за періоди з 01.04.2024 по 22.04.2024 (включно), з 23.04.2024 по 14.07.2024 (включно), з 02.08.2024 по 06.08.2024 (включно), з 10.08.2024 по 01.09.2024 (включно), з відрахуванням військового збору і податку на доходи фізичних осіб з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.07.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження в адміністративній справі №200/5597/25. Розгляд справи вирішено провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 25.08.2025 у справі № 200/5597/25 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

04 вересня 2025 року Першим апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження в адміністративній справі № 200/5597/25.

У цьому контексті суд зауважує таке.

КАС України передбачає можливість захисту порушеного права виключно шляхом подання однієї позовної заяви, про що свідчить вимога п.11 ч. 5 ст. 160 КАС України, а саме подання позивачем власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказане обґрунтовано необхідністю дотримання принципу юридичної визначеності у контексті унеможливлення існування двох взаємовиключних рішень з одного й того ж питання, що досягається різними процесуальними засобами в залежності від стадії на якій установлено можливість подвійного розгляду тотожної справи.

Так, п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України передбачено, що суд залишає своєю ухвалою позов без розгляду, якщо: у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд дослідив позовні заяви у справах № 200/3597/25 та № 200/5597/25 й встановив, що три наведені у п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України елементи (сторони справи, предмет спору та його підстави) є тотожними.

Водночас суд зауважує, що підставою адміністративного позову визнаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. До таких обставин можна віднести такі юридичні факти, які підтверджують наявність або відсутність спірних правовідносин між сторонами та наявність порушення прав, свобод чи інтересів позивача.

При цьому, підставою позову можуть бути тільки юридичні факти, які тягнуть певні правові наслідки, а саме: виникнення, зміну та припинення правовідносин. Натомість фактичні дані справи до підстав позову не відносяться, оскільки такі лише підтверджують наявність або відсутність тих юридичних фактів, які складають підставу позову.

У випадку, що розглядається предметом позову є визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 , що полягала в ненарахуванні та невиплаті позивачу одноразової додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за періоди з 01.04.2024 по 22.04.2024 (включно), з 23.04.2024 по 14.07.2024 (включно), з 02.08.2024 по 06.08.2024 (включно), з 10.08.2024 по 01.09.2024 (включно), а фактичними обставинами, з якими позивач пов`язує своє право вимоги є невиплата відповідачем у порушення відповідно положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 одноразової грошової винагороди.

Таким чином, суд констатує, що додаткові доводи позивача, викладені у позовній заяві у справі № 200/5597/25 на обґрунтування заявлених позовних вимог не утворюють нових підстав позову й вони не зумовлюють необхідності заявляти новий позов, рівно як і зазначення конкретної ціни позову в одному позові та не зазначення такої в іншому за однакових фактичних обставин (розрахункового періоду та кількості днів участі виконання бойових (спеціальних) завдань.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 640/5554/20.

Крім того, Верховний Суд зауважує (постанова від 26.10.2023 у справі №240/24674/22), що різне формування позовних вимог у справах не спростовує тотожності позовних вимог в контексті встановлених обставин і зазначених висновків та не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому.

Отже позивач, подаючи одночасно апеляційну скаргу на ухвалу суду від 25.07.2025 у справі № 200/3597/25 та звертаючись 26.07.2025 із тотожною позовною заявою (справа № 200/5597/25, яка наразі перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції) створив ситуацію перебування у провадженні іншого суду справи про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Окрім того, суд звертає увагу, що розгляд судом апеляційної інстанції процесуального питання у справі № 200/5597/25 не спростовує наведених висновків суду, оскільки незалежно від результатів розгляду апеляційним судом (залишення ухвали суду першої інстанції від 25.08.2025 в силі чи її скасування й повернення справи для продовження розгляду по суті) призведе до наслідків несумісних із принципом «один спір одна справа» й суперечитиме принципу юридичної визначеності у зв`язку із можливістю наявності двох взаємовиключних судових рішень у справах № 200/3597/25 та № 200/5597/25, які за своєю суттю є тотожними.

Ураховуючи усе викладене суд вважає обґрунтованим позовну заяву у справі №200/3597/25 залишити без розгляду за п. 3 ч. ст. 240 КАС України.

Керуючись статтями 240, 248, 256, 293, 294 КАС України,

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 у справі №200/3597/25 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Ухвала складена у повному обсязі 30.09.2025.

Суддя І.В. Буряк