Справа № 953/8147/25
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/8147/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2025 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Кіпеть Д.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції(м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
06.08.2025 року позивачка ОСОБА_1 , через представника адвоката Кубай Ю.М. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5313447 від 25.07.2025 року та закрити провадження у справі. Як на підставу позову посилається на те, що 25.07.2025 року ОСОБА_1 відповідачем інспектором 2 взводу 3 роти УПП БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області її було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.121-3 КУпАП. Позивач вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2025 року було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відносно неї 25.07.2025 інспектором 2 взводу 3 роти УПП БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області лейтенантом поліції Скурідіною Ю.Д. винесено електронну постанову серії ЕНА №5313447 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.. Відповідно до зазначеної постанови вбачається, що водій здійснювала рух на транспортному засобі без переднього номерного знаку, чим порушила вимоги пп.2.9.в та 30.2 ПДР України та п.1 розділу VLLL «Вимог до номерних знаків транспортних засобів», затверджених наказом МВС 166 від 02.03.2021 року, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.121-3 КУпАП. Однак на транспортному засобі під керуванням ОСОБА_1 був закріплений номерний знак НОМЕР_1 позаду транспортного засобу, з оскаржуваної постанови вбачається, що відсутній тільки передній номерний знак. Посилається на те, що виробником автомобіля Mercedes-Benz ML 350, яким керувала ОСОБА_1 , місце для переднього номерного знаку не передбачено, а отже ПДР України не порушено. Також в обґрунтування позову додає, що працівниками поліції не дотримано процедури розгляду справи, оскільки останній не надано можливості скористатися правом на захист.
В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися судовими повістками завчасно, представник позивача на адресу суду втретє подав заяву про відкладення, однак поважності причин відкладення до суду не надав, за таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності, враховуючи строки розгляду справ даної категорії.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача ДПП через систему «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що під час несення служби на території обслуговування БПП в м. Бориспіль УПП у Київській обл. ДПП, за адресою Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 69А, 25.07.2025 року екіпажем "Лемур-106" було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме транспортний засіб Mercedes Benz ML350 номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням (як пізніше було встановлено) ОСОБА_1 (Позивача), на якому був встановлений лише задній номерний знак, тоді як переднього номерного знаку встановлено не було. Від так в діях Позивача вбачалось порушення п. 2.9в та п. 30.2 ПДР України за що передбачена відповідальність відповідно до частиною першої статті 121-3 КУпАП. Дана подія фіксувалась на нагрудний відео-реєстратор № 475280. Відповідно до п. 4.1 ДТСУ 4278:2019 - Кількість знаків на транспортних засобах має бути: на автомобілях: два знаки. Аналогічні вимоги містяться і в Вимогах до номерних знаків транспортних засобів що затверджені Наказом МВС від 02.03.2021 № 166, а саме в п. 1 розділу VIII - 1. Кількість знаків на транспортних засобах повинна становити: на автомобілях - два знаки. Так, оскільки транспортний засіб Mercedes Benz ML350 номерний знак НОМЕР_1 безсумнівно є автомобілем, то відповідно до п. 4.1 ДСТУ 4278:2019 на останній має бути встановлені два номерні знаки. Представник відповідача в своєму відзиві звертає увагу, що на транспортному засобі Mercedes Benz ML350 номерний знак НОМЕР_1 , а саме на передній частині автомобіля, станом на 25.07.2025 був встановлений кронштейн для тримання переднього номерного знаку, що підтверджується фото. Крім того, відомості про наявність технічної можливості розміщення переднього номерного знаку на транспортному засобі Mercedes Benz ML350 номерний знак НОМЕР_1 були підтверджені і самою ОСОБА_1 у розмові із поліцейськими 25.07.2025.
Щодо порушення права на захист, представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 заявляла клопотання не про перенесення розгляду справи на іншу дату та час, а про перенесення розгляду справи в інше місце, зокрема в Харків, що зафіксовано на записі з нагрудного відео реєстартора № 475280. Роз`яснити права та ОСОБА_1 не вдалося. оскільки остання з власної волі, самостійно покинула місце розгляду справи не дочекавшись проведення процедури розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.
Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» до правових актів індивідуальної дії належать рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що поліцейським інспектором 2 взводу 3 роти УПП БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області лейтенантом поліції Скурідіною Ю.Д. винесено електронну постанову серії ЕНА №5313447 від 25.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів, зафіксоване не в автоматичному режимі на підставі ч.3 ст.121-3 КпАП України.
Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121-3 КпАП України застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн. з зазначенням, що водій 25.07.2025 о 17 годині 06 хвилин, в м. Бориспіль, вул. Київський шлях,69А ОСОБА_1 керувала транспортним засобом MERCEDES-BENZ ML 350 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому був відсутній номерний знак попереду, чим порушила пп.2.9.в та п.30.2 ПДР України.
З відзиву ДПП на позовну заяву з долученим до нього відео вбачається, що автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350 реєстраційний номер НОМЕР_1 25.07.2025 о 17 годині 06 хвилин не мав переднього номерного знака, про що інспектором складено постанову ЕНА №5313447 від 25.07.2025, про порушення пп.2.9.в та п.30.2 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 3 ст.121-3 КпАП України.
Доводи позивача про те, що виробником автомобіля Mercedes-Benz ML 350, яким керувала ОСОБА_1 , місце для переднього номерного знаку не передбачено, а отже ПДР України не порушено, спростовані, оскільки відповідно до п. 4.1 ДТСУ 4278:2019 - Кількість знаків на транспортних засобах має бути: на автомобілях: два знаки. Аналогічні вимоги містяться і в Вимогах до номерних знаків транспортних засобів що затверджені Наказом МВС від 02.03.2021 № 166, а саме в п. 1 розділу VIII - 1. Кількість знаків на транспортних засобах повинна становити: на автомобілях - два знаки. Так, оскільки транспортний засіб Mercedes Benz ML350 номерний знак НОМЕР_1 безсумнівно є автомобілем, то відповідно до п. 4.1 ДСТУ 4278:2019 на останній має бути встановлені два номерні знаки. З наданих доказів представником відповідача на фото вбачається, що на транспортному засобі Mercedes Benz ML350 номерний знак НОМЕР_1 , а саме на передній частині автомобіля, станом на 25.07.2025 був встановлений кронштейн для тримання переднього номерного знаку, отже постанова працівника поліції є правомірною.
Щодо посилання позивача на недотримання процедури розгляду справи та порушення права на захист, то згідно наданих до суду відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 заявляла клопотання не про перенесення розгляду справи на іншу дату та час, а про перенесення розгляду справи в інше місце, зокрема в Харків, що зафіксовано на записі з нагрудного відео реєстартора № 475280. Відтак клопотання про перенесення розгляду справи відсутні, доказів на підтвердження цього до суду не надано.
Також з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 повідомлена про розгляд справи відносно неї, однак з власної волі, самостійно покинула місце розгляду справи не дочекавшись проведення процедури розгляду справи, що відповідно до ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи за її відсутності, а отже з боку працівників поліції немає порушення.
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака.
Відповідно до ч.3 ст. 121-3 КУпАП, за керування чи експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу в безальтернативному розмірі - сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1190 грн. Саме такий штраф було застосовано інспектором поліції до ОСОБА_1 за вказане правопорушення, згідно змісту оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.
Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.
Оцінивши надані сторонами докази по справі, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст. 121-3 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом без номерного знака, що має наслідком відповідальність у виді штрафу у розмірі 1190 грн. Відповідно, оскаржувана постанова прийнята працівником поліції в межах наданих йому повноважень, після встановлення в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.3 ст. 121-3 КУпАП, а стягнення застосовано до порушника відповідає санкції статті.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані доказами, наданими представником відповідача.
Таким чином, суд вважає, що інспектором 2 взводу 3 роти УПП БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області лейтенантом поліції Скурідіною Ю.Д., уповноваженою особою відповідача було прийнято рішення в межах його повноважень, з дотриманням процедури розгляду, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Оскільки суд залишає позовні вимоги без задоволення, судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись 250-251, 268, 286 КАС України, ст.7,9,222, 247, 251, 258, 268, 276,280, 283, 287, 288 КУпАП,суд
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції(м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя: Я. В. Губська