Справа № 140/5237/25
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/5237/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними рішення та дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) у якому просить:

визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №83 від 10.12.2024 про відмову в призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи (страхового стажу) часу догляду за дітьми, постраждалими від Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.01.2001 по 26.07.2017;

зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до стажу роботи (страхового стажу) час догляду за дітьми, постраждалими від Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.01.2001 по 26.07.2017;

зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років та здійснити нарахування і виплату вказаної пенсії відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з моменту виникнення права на такий вид пенсії, з врахуванням при обчисленні страхового стажу періоду догляду за дітьми, постраждалими від Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.01.2001 по 26.07.2017.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є особою, яка потерпіла внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 3-ої категорії та має трьох дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які також мають статус та відповідні посвідчення осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Досягнувши 54-річного віку, ОСОБА_1 24.10.2024 звернулась до ГУ ПФ України у Волинській області з заявою про призначення пенсії на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», в якій просила призначити їй пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 6 років.

За результатами розгляду її звернення, ГУ ПФУ у Волинській області надано відповідь до якої додано рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 30.10.2024 № 83, яким позивачці відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» через відсутність необхідного страхового стажу, оскільки зарахований страховий стаж складає 21 рік 1 місяць 29 днів, при необхідному страховому стажі 25 років.

В подальшому, за результатами первинного звернення позивача від 24.10.2024, ГУ ПФУ у Волинській області знову надало відповідь від 24.12.2024, до якої додало рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 10.12.2024 № 83, яким скасовано рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 30.10.2024 № 83 та повторно відмовлено позивачу у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» через відсутність необхідного страхового стажу. В даному рішенні зарахований страховий стаж перераховано та він складає 15 років 4 місяці 29 днів, при необхідному страховому стажі 25 років.

Позивач звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про зарахування до страхового стажу, часу догляду за дітьми ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до досягнення ними віку 12 років. Однак, відповідачем 2 у листі від 05.05.2025 відмовлено у такому зарахуванні у зв`язку із відсутністю правових підстав.

Позивач не погоджується із діями відповідачів щодо незарахування до страхового стажу часу догляду за дітьми до 12 років та щодо відмови у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, оскільки досягла 54-річного віку, пенсію не отримувала та не реалізувала право на зарахування до стажу періоду догляду за дитиною, тому вважає, що відповідачі порушили її право на соціальний захист, у зв`язку із чим просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду 04.07.2025 відзиві на позовну заяву представник ГУ ПФУ в Кіровоградській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності рішення про відмову в призначенні пенсії від 10.12.2024 №83, позаяк у позивача страховий стаж становить 15 років 04 місяців 29 днів при необхідному стажі не менше 25 років, а для зарахування до страхового стажу позивача періодів догляду за дітьми до досягнення 12 річного віку немає правових підстав. Зауважив, що час догляду за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12-річного віку встановлюється на підставі, зокрема, документів про те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 позивач працювала (перебувала в трудових відносинах) в колгоспі Правда (СВК Правда) з 1991 по 2008 рік, окремі періоди стажу підтверджені архівними довідками та відомостями ОК-5.

Згідно архівної довідки № 105/11 від 23.02.2024 позивач одночасно працювала в КСГП Колос с. Бубнів у 1999- 2002 роках. Відтак, при опрацюванні звернення до страхового стажу позивача (матері), яка працювала, не може бути враховано час догляду за дитиною, потерпілою від Чорнобильської катастрофи до досягнення 12-річного віку з 28.01.1999 по 14.06.1999 та з 16.11.1999 по 31.12.2003.

Вказує на те, що трудовий стаж стає страховим виключно за умови сплати страхових внесків. Відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи. Доказів того, що позивачкою в порядку, визначеному ПФУ, здійснювалася доплата до сум страхових внесків, відповідно до приписів пункту 2 частини третьої статті 24 Закону №1058-IV, суду не надано (а.с. 37-43).

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на позов, поданому до суду 04.07.2025 просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки згідно наданих позивачем документів, її страховий стаж становить лише 15 років 4 місяці 29 днів (при необхідному 25 років). Окрім того, для врахування періоду догляду за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12 річного віку по 31.12.2003 немає підстав, оскільки позивач працювала (перебувала в трудових відносинах) в колгоспі «Правда» (СВК «Правда») з 1991 по 2008 рік. Окрім того, нормами статті 11 Закону №1058 не передбачено осіб, які здійснюють догляд за потерпілою дитиною до досягнення нею 12-річного віку.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Волинським облвиконкомом 15.12.1994 (а.с.17).

Позивач має дітей, зокрема ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мають статус та відповідні посвідчення осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи (а.с. 19, 20).

Досягнувши 54-річного віку позивач 24.10.2024 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про призначення пенсії на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», в якій просила призначити їй пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 6 років.

За результатами розгляду звернення позивача, ГУ ПФУ у Волинській області надало відповідь від 07.11.2024, до якої додало рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 30.10.24 № 83, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» через відсутність необхідного страхового стажу 25 років, оскільки зарахований страховий стаж заявниці складає 21 рік 1 місяць 29 днів (а.с. 8 (зворот), 10).

В подальшому, ГУ ПФУ в Кіровоградській області, враховуючи корегуючий лист ГУ ПФУ у Волинській області від 04.12.2024 про перегляд страхового стажу позивача, прийняло рішення від 10.12.2024 №83 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» через відсутність необхідного страхового стажу 25 років, оскільки зарахований страховий стаж заявниці складає 15 років 4 місяці 2 дні (а.с.12 (зворот)). Водночас вказаним рішенням скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії від 30.10.2024 №83.

ОСОБА_1 24.03.2025 звернулась із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про врахування до стажу роботи періоду догляду за дітьми до досягнення ними віку дванадцяти років, а саме за ОСОБА_2 з 13.09.1994 по 13.09.2006 та за ОСОБА_3 з 26.07.2005 по 26.07.2017 (а.с. 14).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 05.05.2025 №5827-4547/О-02/9-0300/25 повідомило, що для врахування періоду догляду за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи по 31.12.2003 немає правових підстав, оскільки позивач працювала (перебувала в трудових відносинах) в колгоспі «Правда» (СВК «Правда») з 1991 по 2008 рік. Окрім того, нормами статті 11 Закону №1058 (яким визначено вичерпний перелік осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню) не передбачено осіб, які здійснюють догляд за потерпілою дитиною від ЧАЕС до досягнення нею 12-річного віку (а.с.15).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 вказаного Закону передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частини 1 статті 9 Закону №1058-IV призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1, 2 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Згідно з ст. 45 Закону № №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: - пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Додатком 1 до Порядку №22-1 передбачена форма заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Пунктами 1.8, 1.9 Порядку №22-1 встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Згідно з п. 2.23 Порядку №22-1 передбачено, що при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Відповідно до п. 4.1 Порядку №22-1 установлено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання дод

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Також приписами пунктів 4.3 і 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Аналіз наведених правових норм дає підстави стверджувати, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, у тому числі про стаж, вік та заробітну плату, які подаються до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому законом порядку.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на призначення пенсії повинна здійснюватися у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі №1058-IV і затвердженому на виконання його положень Порядку №22-1.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що обов`язок прийняти рішення про призначення пенсії або про відмову в призначенні пенсії (тобто прийняти рішення по суті), виникає у територіального органу Пенсійного фонду за наслідками розгляду заяви особи, яка складена у формі, установленій вказаним Порядком № 22-1, та яка може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID.

Отже, наведеними нормами чинного законодавства, а саме вказаним Порядком № 22-1, визначено чіткий алгоритм дій щодо подання та оформлення документів для призначення пенсії.

Виходячи із змісту заявлених позовних вимог, суд зазначає, що ГУ ПФУ у Волинській області не розглядало заяви та не приймало рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

В цьому розумінні, лист ГУ ПФУ у Волинській області від 05.05.2025 №5827-4547/О-02//8-0300/25 не є індивідуальним актом в розумінні КАС України, а отже відповідачем 2 не приймалось рішень, які обмежують реалізацію соціальних гарантій позивача чи які свідчать про відмову у виконанні законних вимог, відповідно відсутнє порушене права позивача, яке має захищатися в порядку адміністративного судочинства, що обумовлює висновок про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

Щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №83 від 10.12.2024 про відмову у призначенні пенсії позивачу відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та не зарахування відповідачами згідно доданих документів до страхового стажу позивача періодів догляду за потерпілими від Чорнобильської катастрофи дітьми ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) до досягнення ними віку 12 років, а саме: з 13.09.1994 по 26.07.2017, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 13 статті 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються гарантовані державою компенсації та пільги, а саме зарахування до стажу роботи одному з батьків часу догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею віку 12 років.

Згідно пункту 11 Порядку №637 час догляду одного з батьків за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12-річного віку встановлюється на підставі:

- свідоцтва про народження дитини або паспорта громадянина України (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть);

- посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи або довідки про видачу такого посвідчення;

- заяви особи, яка звернулася за призначенням пенсії, про те, що ніхто з батьків не скористався пільгою, передбаченою пунктом 13 статті 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- документів про те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював.

Зі змісту оспорюваних дій відповідачів (зокрема, ГУ ПФУ в Кіровоградській області, яке приймало оскаржуване рішення та рахувало страховий стаж ОСОБА_1 ) слідує, що позивачу відмовлено у зарахуванні вищезазначених періодів догляду за дітьми, потерпілими від Чорнобильської катастрофи, до досягнення ними віку 12 років, оскільки у вказані періоди позивач працювала, окрім того, починаючи з 01.01.2004 обов`язковою умовою зарахування певного періоду до страхового стажу є проміжок часу, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачуються страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За наведеного, суд погоджується з відмовою ГУ ПФУ в Кіровоградській області, оскільки з наявних у матеріалах справі документів (записи у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 (а.с.22)) слідує, що з 01.10.1991 по 01.01.2004 позивач працювала в СВК «Правда».

Щодо вимоги позивача про зарахування страхового стажу часу догляду за дітьми постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи у період з 01.01.2004 по 26.07.2017, суд вказує наступне.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон №1058-IV.

Цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені статтею 24 Закону №1058-IV.

Зокрема, у вказаній статті Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до січня 2004 р.), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Пунктом 13 статті 30 Закону №796-XII передбачено, що потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, зарахування до стажу роботи одному з батьків часу догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею віку 12 років.

Слід зазначити, що згідно із пунктом 11 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, час догляду одного з батьків за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12-річного віку встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи або довідки про видачу такого посвідчення; заяви особи, яка звернулася за призначенням пенсії, про те, що ніхто з батьків не скористався пільгою, передбаченою пунктом 13 статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; документів про те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював.

У свою чергу, документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України.

Перелік застрахованих осіб наведений у пункті 2.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 №21-1, серед якого відсутні особи, які фактично здійснюють догляд за потерпілою дитиною до досягнення нею віку 12 років.

Зміст наведених норм права дає підстави дійти висновку, що внаслідок зміни правового регулювання у сфері пенсійного страхування, починаючи з 01.01.2004 обов`язковою умовою зарахування певного періоду до страхового стажу є проміжок часу, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачуються страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, норми пункту 13 статті 30 Закону №796-XII, гарантуючи право на зарахування до стажу роботи одному з батьків часу догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею віку 12 років, можуть бути реалізовані виключно у випадку відповідності такого періоду вимогам до страхового стажу, що регламентовані Законом №1058-IV, який є спеціальним у цих правовідносинах.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач стала на облік у відповідне територіальне управління праці та соціального захисту населення та отримувала відповідну соціальну допомогу, з якої мали бути сплачені страхові внески за рахунок держави.

За такого правового регулювання, суд погоджується з доводами представників відповідачів, що підстав для зарахування до страхового стажу часу догляду за потерпілими дітьми до досягнення ними віку 12 років після 01.01.2004 (з 01.01.2004 по 26.07.2017) немає, оскільки матеріали справи не місять доказів, що позивач була застрахованою особою та за неї у цей час ніхто не сплачував внесків до Пенсійного фонду.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.03.2023 у справі 640/14153/19 та від 22.07.2025 у справі №640/6021/24, які враховуються судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, правові позиції Верховного Суду, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області під час винесення оскаржуваного рішення №83 від 10.12.2024 діяло на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачі належними та допустимими доказами довели правомірність своїх дій та рішень, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За правилами статті 139 КАС України у випадку відмови в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними рішення та дій, зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Димарчук