Справа № 420/5754/25
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5754/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О. О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інформаційного центру "Одеса" (військова частина НОМЕР_1 ) Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інформаційного центру "Одеса" (військова частина НОМЕР_1 ) Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі № 420/14398/24;

- зобов`язати Інформаційний центр «Одеса» (військова частина НОМЕР_1 ) Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України компенсувати ОСОБА_1 суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з суми, виплаченої ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі № 420/14398/24.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Інформаційний центр « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) діяв протиправно, коли утримав податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) із суми його грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення суду, оскільки відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44), військовослужбовці та особи, звільнені зі служби, мають право на грошову компенсацію утриманих сум ПДФО.

Позивач вказує, що суми ПДФО, утримані з грошового забезпечення, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян, і оскільки право на цю компенсацію було набуте ним під час проходження військової служби, а несвоєчасна виплата належних сум грошового забезпечення відбулася з вини відповідача, він не втратив свого права на її отримання на момент фактичної сплати коштів. Таким чином, відповідач був зобов`язаний компенсувати йому утриману суму податку, а його дії щодо утримання ПДФО є протиправними.

У відзиві Військова частина НОМЕР_2 Р вказує на те, що ОСОБА_1 не має права на отримання відшкодування утриманих сум податку на доходи фізичних осіб, оскільки він вже є особою, звільненою з військової служби. Відповідач стверджує, що Податковий кодекс України не встановлює право на таке відшкодування для осіб, звільнених з військової служби, відповідно, його дії щодо ненарахування та невиплати цього відшкодування є законними.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У період з 28.08.2008 по 05.03.2024 ОСОБА_1 проходив військову службу, у тому числі в органах державної прикордонної служби України, зокрема з 27.12.2014 по 25.05.2016 - на посаді старшого офіцера інформаційного відділу «Чернівці» Інформаційного центру «Львів»; з 25.05.2016 по 07.03.2017 - старшого офіцера Інформаційного центру «Харків»; з 07.03.2017 по 23.11.2018 - на посаді на посаді старшого офіцера інформаційного відділу «Чернівці» Інформаційного центру «Львів»; з 23.11.2018 по 01.10.2020 - Регіональне управляння морської охорони; 01.10.2020 по 05.03.2024 на посаді старшого офіцера Інформаційного центру «Одеса».

Позивач має статус учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_3 від 03.07.2015).

Наказом начальника Інформаційного центру «Одеса» Управління Інформації Адміністрації Державної прикордонної служби від 05.03.2024 № 4р-ос позивача звільнено з військової служби за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військової обов`язок і військову службу».

Станом на день звільнення вислуга років становить: календарна військова 20 років 08 місяця 19 днів, пільгова військова 05 років 08 місяця 10 днів; всього військова 26 років 03 місяця 29 днів.

З 03.09.2020 по 04.10.2021 позивачу нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення із розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 по справі № 420/14398/24 позов ОСОБА_1 задоволено та визнано дії Регіонального управління морської охорони ( АДРЕСА_1 ) (військова частина НОМЕР_4 ) Адміністрації Державної прикордонної служби України та Інформаційного центру " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (військова частина НОМЕР_1 ) Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України, щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення протиправними.

17.01.2024 на виконання вищезазначеного рішення нараховано та виплачено - 365207,37 грн.

22.01.2025 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 , щодо виплати середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні та надання розрахунку виплаченої суми грошового забезпечення. 12.02.2025 відповідач надав відповідь на заяву разом з довідкою про перерахунок грошового забезпечення.

12.02.2025 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_2 Р, щодо виплати компенсації податку з доходів фізичних осіб. На момент звернення до суду відповідь не надходила.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок № 44), який визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Відповідно до п. 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Згідно з п. 4, 5 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Відповідно до п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України (далі ПК України) суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

З огляду на зазначене, Інформаційному центру «Одеса» (військова частина НОМЕР_5 ) належало при виплаті ОСОБА_1 сум грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 року у справі № 420/14398/24 не утримувати або ж компенсувати позивачу у повному обсязі суму податку на доходи фізичних осіб, оскільки він має підтверджений статус учасника бойових дій.

При цьому, втрата позивачем статусу військовослужбовця на час виплати заборгованості, не звільняє відповідача від обов`язку компенсувати позивачу суму податку на доходи фізичних осіб, оскільки саме бездіяльність відповідача призвела до виплати позивачеві такої компенсації вже після звільнення з військової служби та як наслідок після втрати статусу військовослужбовця.

Тому, дії відповідача по утриманню з суми грошового забезпечення податку на доходи фізичних осіб без її компенсації втрат доходів є протиправними.

Аналогічного змісту позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 825/761/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що утримання податку на доходи фізичних осіб із суми грошового забезпечення, виплаченого позивачу на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 у справі № 420/14398/24, не відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та чинному законодавству, оскільки ОСОБА_1 як учасник бойових дій має право на податкову пільгу, тому такі дії ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_5 ) потрібно визнати протиправними.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_5 ) щодо утримання податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) із суми грошового забезпечення, виплаченого ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 у справі № 420/14398/24 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_5 ) компенсувати ОСОБА_1 суму утриманого податку на доходи фізичних осіб з вищезазначеної виплати.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 72 - 74, 77, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_6 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 " (військова частина НОМЕР_1 ) Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_4 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України, щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі № 420/14398/24.

Зобов`язати Інформаційний центр « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України компенсувати ОСОБА_1 суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з суми, виплаченої ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі № 420/14398/24.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.09.2025.

Суддя Олександр ХУРСА

26.09.2025