Справа № 520/29497/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 вересня 2025 р.Справа № 520/29497/24
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Перцова Т.С., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяви Військової частини НОМЕР_1 про відвід суддів Подобайло З. Г., Ральченка І. М. по справі 520/29497/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, заявник) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національній гвардії України щодо не проведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні 01.04.2024, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2020 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національній гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за періоди: з 01.01.2020 по 31.12.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2021 по 31.12.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2022 по 31.12.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2023 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національній гвардії України здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зі служби у розмірі 321858 грн (триста двадцять одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім гривень).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025, ухваленою колегією суддів у складі головуючого судді Ральченка І.М., суддів: Подобайло З.Г., Катунова В.В., позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національній гвардії України щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні 01.04.2024, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення, у тому числі, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, за період з 29.01.2020 по 20.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік, для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національній гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, у тому числі, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням; з 01.01.2021 по 31.12.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням; з 01.01.2022 по 31.12.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням; з 01.01.2023 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 по справі № 520/29497/24 у задоволенні заяви представника позивача в порядку ст. 382 КАС України по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2024 по справі 520/29497/24 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Подобайло З. Г., судді - Чалий І. С., Ральченко І. М.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025 по справі №520/29497/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 по справі № 520/29497/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, закінчено підготовку до розгляду адміністративної справи та призначено до апеляційного розгляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 по справі №520/29497/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії на 20.10.2025 о 10 год. 30 хв. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у залі судових засідань № 3.

24.09.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли заяви Військової частини НОМЕР_1 про відвід суддів Подобайло З.Г. та Ральченка І.М. з підстав, визначених статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

В обґрунтування поданих заяв відповідач посилається на те, що при розгляді апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 у справі № 520/29497/24 та прийнятті постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025 за участю, зокрема, суддів Ральченка І. М. та Подобайло З. Г. доводи апелянта щодо наявності підстав для залишення адміністративного позову без розгляду через порушення строків звернення до суду та з приводу відсутності повноважень на ведення справи у представника позивача адвоката Коломойцева М. М. не були проаналізовані та враховані у постанові суду апеляційної інстанції, а перевагу надано лише доказам і доводам позивача, що може вказувати на ознаки необ`єктивності та упередженості вищезазначених суддів.

Крім того, на переконання відповідача, судді Ральченко І. М. та Подобайло З. Г. не можуть брати участь у розгляді зазначеної апеляційної скарги та підлягають відводу, оскільки приймали участь у перегляді рішення суду першої інстанції по справі № 520/29497/24 та в ухваленні постанови по суті заявлених позовних вимог.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2024 по справі № 520/29497/24 заяви Військової частини НОМЕР_1 про відвід суддів Подобайло З.Г. та Ральченка І.М. по справі № 520/29497/24 визнано необґрунтованими.

Передано справу для вирішення питання про відвід суддів у порядку, передбаченому частиною 4 статті 40 КАС України.

Відповідно до частини 4 статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

На виконання частини 8 статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

В силу приписів частини 11 статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2025 для вирішення питання про відвід визначено суддю Перцову Т. С., яка не входить до складу суду, що розглядає справу.

На підставі частини 8 статті 40 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали даної справи, доводи, якими обґрунтовано заяву ВЧ НОМЕР_1 про відвід суддів Подобайло З. Г. та Ральченка І. М., суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для задоволення вказаної заяви, враховуючи наступне.

Згідно з частиною 1 статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, установлених статтею 37 цього Кодексу.

За приписами частини 3 статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Особа яка подала заяву про відвід судді (суддів), повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді (суддів) у розгляді справи.

Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Як вбачається зі змісту заяв ВЧ НОМЕР_1 про відвід суддів Подобайло З. Г. та Ральченка І. М., заявник фактично не погоджується з постановою суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні його апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2025, у зв`язку з неврахуванням колегією суддів доводів відповідача про пропуск Канівцем С.О. строку звернення до суду та відсутності відповідних повноважень на ведення справи у представника позивача. Крім того, на переконання відповідача, апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції за наслідками розгляду заяви позивача, поданої в порядку статті 382 КАС України, мав здійснюватися новим складом суду, що унеможливлює повторну участь суддів Подобайло З. Г. та Ральченка І.М. у розгляді справи.

Надаючи оцінку вказаним доводам заявника, суд зазначає наступне.

Так, виключний перелік випадків, коли участь судді у вирішенні адміністративної справи унеможливлює повторну участь цього судді у розгляді справи, визначені статтею 37 КАС України.

Зокрема, відповідно до частини 2 статті 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 5 статті 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи.

Частиною 6 статті 37 КАС України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі.

Судом встановлено, що апеляційне провадження у даній справі відкрите за апеляційною скаргою представника позивача Канівця Сергія Олексійовича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 по справі № 520/29497/24, винесену за наслідками розгляду заяви представника позивача у порядку статті 382 КАС України.

При цьому, положення статті 37 КАС України не містять застережень щодо неможливості повторної участі судді, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, у подальшому розгляді справи при вирішенні процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, зокрема, щодо здійснення судового контролю за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтею 382 КАС України.

Жодного обгрунтованого посилання заявника на наявність порушень випадковості визначення складу суду та/або неправомірного включення/виключення з/до системи розподілу не зазначено.

Отже, наведена відповідачем у заявах про відвід суддів Другого апеляційного адміністративного суду Подобайло З. Г. та Ральченка І. М., обставина не може слугувати підставою для відведення суддів як така, що викликала б сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

Посилання ВЧ НОМЕР_1 на те, що у відповідача сформувалося враження про необ`єктивність та упередженість суддів Подобайло З. Г. та Ральченка І. М. через надання переваги доводам позивача при перегляді рішення суду першої інстанції по суті позовних вимог є надуманими та носять характер припущень, існування наведених обставин не підтверджено жодними належними і допустимими доказами.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначені доводи відповідача, покладені в основу заяв про відвід суддів, фактично стосуються його незгоди із вирішенням судом процесуальних питань під час розгляду справи по суті, зокрема, в частині дотримання позивачем строків звернення до суду з позовом та наявності у представника позивача повноважень на ведення справи, які не можуть слугувати підставами для відведення суддів, як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки за правилами частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Тобто, обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості, необ`єктивності та заінтересованості в результаті розгляду справи колегії суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини. Стверджувальні судження позивача є бездоказовими, а наведені аргументи не відповідають критерію "об`єктивно обґрунтований".

Колегія суддів суд звертає увагу на те, що для відводу суддів необхідно обґрунтувати їх заінтересованість в результаті розгляду справи, а також обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

Проаналізувавши викладені у заяві міркування та наведені доводи, суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу суддів у цій справі, оскільки заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі суддів у розгляді цієї справи, відповідно до статей 36, 37 КАС України.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Подобайло З. Г. та Ральченка І. М. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів в їх неупередженості, із змісту доводів заяви про відвід не вбачається.

З огляду на наведене вище, вимоги поданої заяви ґрунтуються на власному тлумаченні положень КАС України та особистих припущеннях заявника, які не підтверджені жодними доказами.

Окремо слід зазначити, що незгода із процесуальними рішеннями суду під час розгляду справи підлягає оскарженню у порядку, встановленому процесуальним законодавством, проте не є підставою для відводу колегії суддів.

Враховуючи викладене, оскільки підстави для відводу заявником належним чином не обґрунтовані та не доведені останнім, у задоволенні заяв Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про відвід суддів Подобайло З. Г. та Ральченка І. М. у справі № 520/29497/24 належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В

У задоволенні заяв Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про відвід суддів Подобайло З. Г. та Ральченка І. М. у справі № 520/29497/24 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Перцова Т.С.