Справа № 380/6980/25
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

29 вересня 2025 року

м. Київ

справа №380/6980/25

адміністративне провадження № К/990/37335/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025 у справі № 380/6980/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач, скаржник) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо зменшення в довідках від 31.12.2024 № 1159/12/21507, від 31.12.2024 № 1159/12/21508 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 01.01.2022, 01.01.2023, складених на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 у справі № 380/14718/24, розміру надбавки за особливості проходження служби до 1% та премії до 10% та щодо обрахунку надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за кваліфікацію та премії, виходячи з розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XIІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням: надбавки за вислугу років - 45% посадового окладу та окладу за військовим званням, надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 10% посадового окладу, надбавки за кваліфікацію - 3% посадового окладу, надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років і щомісячної премії - 35% посадового окладу (станом на 01.01.2022) та 140% посадового окладу (станом на 01.01.2023), обчислених з посадового окладу та окладу за військовим званням, які розраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з постановою № 704, для проведення з 01.02.2022, 01.02.2023 перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 повернуто скаржнику.

10.09.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій скаржник просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що головним розпорядником коштів є Міністерство оборони України, яке наявний фінансовий ресурс направляє на здійснення заходів щодо укріплення обороноздатності держави, протидії російській загрозі, а також створення належної матеріально-технічної бази для лікування, реабілітації та оздоровлення військовослужбовців та інших осіб, у тому числі, які брали безпосередню участю в антитерористичні операції, у зв`язку з чим майновий стан ІНФОРМАЦІЯ_3 , як розпорядника коштів другого рівня, не дав можливості своєчасно, у встановлений судом строк оплатити судовий збір.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

За правилами пункту 1 частини п`ятої, частини шостої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати цього платежу.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Восьмий апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 12.08.2025 залишив без руху апеляційну скаргу відповідача на рішення суду першої інстанції, з підстав несплати судового збору та встановив п`ятиденний строк (з моменту отримання копії цієї ухвали) для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання документа про сплату судового збору в розмірі 1453,44 грн.

Суд апеляційної інстанції встановив, що копію вказаної ухвали від 12.08.2025 про залишення без руху апеляційної скарги скаржник отримав в підсистемі Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний кабінет» 13.08.2025, однак у встановлений судом п`ятиденний строк (до 18.08.2025 включно) недоліки апеляційної скарги не усунув, що своєю чергою стало підставою для постановлення ухвали, яка оскаржується, від 21.08.2025 про повернення апеляційної скарги скаржнику.

Приписами статті 44 КАС України встановлено, зокрема, обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відтак, процесуальним законом чітко закріплено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Отже, відповідач (суб`єкт владних повноважень), маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен був забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 сформувала правовий висновок, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Так скаржник є бюджетною установою, фінансове забезпечення якої починається із належним чином складеного та поданого уповноваженому органу бюджетного запиту, який своєю чергою має містити пропозиції до проекту бюджету на плановий бюджетний період з відповідним обґрунтуванням щодо обсягу бюджетних коштів, необхідних для виконання покладених на нього обов`язків.

Інформація про дотримання бюджетної дисципліни та умови бюджетного забезпечення можуть слугувати належними та допустимими доказами за наявності підстав, визначених спеціальним законом, для відстрочення сплати судового збору. Проте скаржник не виконав вимог закону щодо надання суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів з цього приводу.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм матеріального і процесуального права не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 169, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025 у справі № 380/6980/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін

Судді: Я.О. Берназюк

В.М. Шарапа