Справа № 160/25653/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Півника Максима Андрійовича про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн. у виконавчому провадження ВП №78974851 від 02.09.2025р.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність постанови відповідача, яка є предметом оскарження. Позивач зазначає, що виконання рішення в спірному випадку здійснюється за рахунок коштів спеціальної бюджетної програми, в зв`язку з чим виконавчий збір стягуватися не може, однак відповідач вказаного не врахував.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні на 29 вересня 2025 року.
26 вересня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що спірне рішення суду, на виконання якого надійшов виконавчий лист, має немайновий характер, в зв`язку з чим виконавчий збір підлягає стягненню.
Також відповідач просив розглянути справу без його участі.
В судове засідання, призначене на 29 вересня 2025 року, сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Згідно ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглянута в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судове рішення набрало законної сили 28.03.2024 року.
07 березня 2025 року видано виконавчий лист.
22 серпня 2025 року стягувач пред`явив виконавчий лист до примусового виконання відповідачу.
Постановою відповідача від 02.09.2025 року відкрито виконавче провадження №78974851.
Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).
Згідно ч. 1, 3 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Пунктом 3 ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".
Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом №1404-VIII, та особливості їх виконання встановлює Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI (далі Закон №4901-VI).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.
Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
У головного розпорядника бюджетних коштів Державної судової адміністрації України наявна окрема бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду (КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів»), що підтверджується паспортами бюджетної програми на 2023-2025 роки, копії яких надано позивачем.
Отже, в силу прямої вказівки п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір стягненню не підлягав.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Положення ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України на даний спір не поширюються, оскільки стосуються суб`єкта владних повноважень. Ця категорія має нормативне визначення у п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України та містить функціональний критерій - при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.
Таким чином, відшкодуванню не підлягають не «витрати будь-якого органу державної влади», а витрати такого суб`єкта лише якщо йдеться про реалізацію ним своїх публічно-владних управлінських функцій.
В спірних правовідносинах позивач не реалізовував жодної владної функції, оскільки спірна постанова прийнята щодо нього як боржника у виконавчому провадженні, безвідносно до його статусу як органу державної влади (боржником у виконавчому провадженні можуть бути й інші суб`єкти, в т.ч. приватного права).
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним документом від 08.09.2025 року. Відповідно до положень ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення виконавчого збору від 02.09.2025 року в рамках виконавчого провадження №78974851.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене відповідно до положень статей 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко