Справа № 282/1113/25
Суддя: Вальчук В. В.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/1113/25
Провадження № 2-а/282/33/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Вальчука В. В.

при секретарі судового засідання Демчук В. І.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любар, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5421344 від 07.08.2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Любарського районного суду Житомирської області із адміністративним позовом до відповідача, який обґрунтував тим, що постановою серії ЕНА №5421344 від 07.08.2025 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 07.08.2025 о 17 год. 00 хв. по вул.Соборній в с.Стара Чортория Житомирського району, керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, під час зупинки працівниками поліції не увімкнув світлову аварійну синаглізацію та не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.2.3.в. Правил дорожнього руху України - порушення правил користування ременями безпеки.

Вважає, що складена постанова являється незаконною та безпідставною, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

07.08.2025 приблизно о 17 год. він рухався на автомобілі Volkswagen LT45 д.н.з НОМЕР_1 в селі Стара Чортория по вулиці Соборній де був зупинений інспектором поліції. Коли їхав був пристебнутий ременем безпеки, а після зупинки відстебнувся для зручності спілкування з поліцейським та можливості зручного доступу до документів, які необхідно було діставати.

З відеозапису, на який посилається інспектор поліції, як на доказ вчинення правопорушення, неможливо встановити чи було правопорушення взагалі, оскільки на ньому не може бути зафіксовано те, що він був не пристебнутим паском безпеки під час руху так, як це не відповідає дійсності. Даний відеозапис містить лише фактично процедуру оформлення постанови, жодної фіксації вчиненого на думку інспектора правопорушення на ньому не має, а отже він не може бути належним та допустимим доказом у цій справі.

Також ОСОБА_1 вважає, що поліцейський інспектор порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було. Інспектор обмежився лише формальним складанням Постанови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив статті 276, 277, 277-2, 278, 279, 280, 281 КУпАП.

Ухвалою судді Любарського районного суду Житомирської області від 08.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.17).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак 29.07.2024 року ним подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у ньому.

Вислухавши пояснення позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5421344 від 07.08.2025, судом установлено, що 07.08.2025 о 17 год. 00 хв. по вул.Соборній в с.Стара Чортория Житомирського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, під час зупинки працівниками поліції не увімкнув світлову аварійну синаглізацію та не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.2.3.в. Правил дорожнього руху України - порушення правил користування ременями безпеки, а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с.11).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд прийшов до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ч.5 ст.121 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України, відповідач, відповідно до ст.251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Судом установлено, що на підтвердження правомірності винесення постанови про адміністративне правопорушення ЕНА №542144 представником відповідача суду було надано відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, який долучено до матеріалів справи разом з відзивом на позов.

Дослідивши долучений відповідачем до відзиву відеозапис, судом установлено, що він підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, а також те, що розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу у службовому автомобілі поліції. Під час розгляду справи поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 підстави його зупинки, а саме: керуючи транспортним засобом не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, не увімкнув світлові аварійні вогні після зупинки працівниками поліції, та не вімкнув покажчик повороту відповідного напрямку.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом установлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а поліцейським при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача були з`ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Також, у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, поліцейський здійснив розгляд справи на місці вчинення правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5421344 від 07.08.2025 є правомірною, винесеною уповноваженою на те посадовою особою в межах та у спосіб визначених Конституцією та законами України, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.9, 77, 162, 205, 229, 241-246, 255, 262, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5421344 від 07.08.2025 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 30 вересня 2025 року.

Суддя В. В. Вальчук