Справа № 521/7382/25
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 вересня 2025 року

Справа № 521/7382/25

Провадження № 2-а/521/130/25

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Гуревського В.К.

за секретаря Турава Н.М.,

Позивач ОСОБА_1

Відповідач

ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник відповідача Присяжнюк Олександр Михайлович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси 09 травня 2025 року звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за яким просив постанову № 1432 від 30 січня 2025 року про накладення адміністративного стягнення скасувати, посилаючись на таке.

14 квітня 2025 року позивач отримав сповіщення в застосунку «Дія», що відносно нього Хаджибейським ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 77793628 щодо примусового виконання постанови Відповідача по справі про адміністративне правопорушення за частиною ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 1432 від 30 січня 2025 року. В цей же день у матеріалах виконавчого провадження позивач виявив спірну постанову. Ознайомившись з її змістом дійшов висновку, що вона підлягає визнанню судом протиправною та скасуванню, а провадження закриттю з огляду на таке.

Позивач не отримував повістки № 1186257 від 13 листопада 2024 року про виклик до Відповідача на 26 листопада 2024 року, тому ніяк не міг виконати ці вимоги. Адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні дані позивач оновив вчасно, пройшов військово-лікарську комісію, тому в діях позивача відсутні події і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 21 травня 2025 року провадження було відкрито та строк оскарження вищевказаної постанови поновлено.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 21 травня 2025 року було зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 надати суду належним чином посвідчені копії адміністративних матеріалів, на підставі яких начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 1432 від 30 січня 2025 року, якою накладено на громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,0 гривень.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 30 червня 2025 року надав до суду відзив, в якому просив рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення, посилаючись на таке.

Перевіркою встановлено що позивачем не було оновлено (актуалізовано) облікові та персональні дані. З цією метою, метою для уточнення (актуалізації) облікових (персональних) даних на адресу позивача було надіслано повістку №1186257 від 13 листопада 2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи №1747 від 30 січня 2025 року про адміністративне правопорушення, яке вчинив позивач, та наданих ним доказів (належних, допустимих, достовірних та достатніх) у ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня інформація стосовно прибуття позивача до ТЦК та СП, та його бажання проходити військову службу під час мобілізації.

Доказів порушення ІНФОРМАЦІЯ_4 процедури під час винесення постанови, відповідно до Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення №3 затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3, позивачем надано теж не було.

З матеріалів справи та відомостей, які надав позивач вбачається що ним актуалізація своїх облікових даних не була здійснена вчасно, що також підтверджується витягом з АІТС ОБЕРІГ та витягом з мобільного застосунку РЕЗЕРВ+, а була здійснена 14.03.2025.

Позивач ОСОБА_1 разом із позовною заявою надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити у повному обсязі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.

Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено таке.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

14 квітня 2025 року позивач через застосунок «Дія» отримав сповіщення про відкриття Хаджибейським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчого провадження № 77793628 щодо примусового виконання постанови Відповідача у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, постанови № 1432 від 30 січня 2025 року.

Матеріали справи не містять доказів того, що Позивач отримував повістку № 1186257 від 13 листопада 2024 року про виклик до органу, що розглядав справу про адміністративне правопорушення, на 26 листопада 2024 року. Відповідно, він не мав об`єктивної можливості з`явитися за викликом або надати пояснення, що свідчить про порушення його права на захист та принципу змагальності сторін.

Позивач надав докази оновлення своїх персональних даних, у тому числі адреси місця проживання, контактного номера телефону та електронної пошти, своєчасного проходження військово-лікарської комісії, що свідчить про відсутність в його діях як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а. с. 37).

Окрім цього, позивач пройшов військово-лікарську комісію (а. с. 22-23).

Позивач стверджує, що постанова № 1432 від 30 січня 2025 року йому не вручалась і не надсилалась належним чином, що позбавило його можливості скористатися правом на адміністративне або судове оскарження у строки, передбачені законодавством.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не наддасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 19 травня 2024 року військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані зокрема виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» (далі - Закон №3543-XII) громадяни зобов`язані, зокрема: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, з урахуванням пояснень сторін, суд дійшов висновку, що постанова № 1432 від 30 січня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесена з порушенням основоположних принципів адміністративного провадження та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач належним чином та своєчасно оновив персональні дані, включаючи адресу місця проживання, контактні телефони та електронну пошту, про що свідчать надані ним докази, а саме скан-копія з «Резерв+». Позивач пройшов військово-лікарську комісію.

Водночас, відповідач не довів, що здійснив виклик позивача та надіслав повістку №1186257 від 13 листопада 2024 року за актуальними контактними даними. Таким чином, позивач не був повідомлений належним чином про розгляд справи та позбавлений можливості реалізувати право на захист. Окрім цього, відповідач не направив позивачу постанову №1432.

Відсутність у позивача належного повідомлення про розгляд справи, а також доказів про вручення повістки та самої постанови, позбавила його можливості реалізувати свої процесуальні права, що відповідно до ст. 7, 268, 278 КУпАП є істотним порушенням, яке тягне за собою визнання спірної постанови протиправною та її скасування.

Виходячи з вищезазначеного, позов підлягає задоволенню, а постанова №1432 підлягає скасуванню, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи, що під час провадження справи про адміністративне порушення було порушено право позивача на належне повідомлення про час та місце її розгляду, що позбавило його можливості надати пояснення по суті справи, подати відповідні докази, скористатись правом на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про задоволення позову, скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. 293 КУпАП, ст. 5,8,9, 72-74, 77, 90, 241-246, 250,255, 286 КАС України, Суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1432 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, ч. 3 ст. 210-1 від 30 січня 2025 року про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 17000,00 гривень скасувати.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строк, визначений ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги після його апеляційного перегляду.

Головуючий: В.К. Гуревський