Справа № 160/19010/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Дніпровської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство Житлово-експлуатаційне підприємство №2 про звернення стягнення податкового боргу, -
30.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 30.06.2025 року через систему Електронний суд позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Дніпровської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство Житлово-експлуатаційне підприємство №2, в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що КП Житлово експлуатаційне підприємство №2 Дніпровської міської ради на даний час має податковий борг у сумі 84 985,94 грн. Позивач вказує, що відповідно до податкового законодавства України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку та в строки визначеними Податковим кодексом України. За невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку платник податків несе відповідальність. В інтегрованих картках платника податків станом на теперішній час обліковується податковий борг. Тому позивач вказує, що з урахуванням вимог ст. ст. 56, 57 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою у встановлені строки донарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Крім того, до відзиву на позовну заяву, представник відповідача долучив клопотання про застосування строків позовної давності, в якому просить закрити провадження через пропуск строку звернення з позовом до адміністративного суду.
Вказане клопотання не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID- 19) від 13.05.2020 № 591-IX внесено зміни, зокрема, до Податкового кодексу України щодо термінів зупинення перебігу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме пунктом 52-2 встановлено: На період з 18 березня 2020 року по останній календарний, день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Вказані положення неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому підлягають застосуванню.
Постановою Кабінету міністрів України Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-19 від 09.12.2020р. №1236 з змінами і доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України № 1301 від 23,12.2020 № 9 від 05.01.2021, № 25 від 18.01.2021, № 83 від 05.02.2021, № 123 від 27.01.2021, № 104 від 17.02.2021, № 154 від 24.02.2021, №230 від 22.03.2021, № 270 від 24.03.2021, № 310 від 07.04.2021, № 329 від 07.04.2021, № 374 від 21.04.2021, № 405 від 21.04.2021, № 445 від 28,04.2021. № 474 від 14.05.2021, № 551 від 02.06,2021, № 583 від 02.06.2021, № 611 від 16.06.2021, № 657 від 23.06.2021, № 677 від 29.06.2021, № 787 від 28.07.2021, № 855 від 11.08.2021,№ 889 від 18.08.2021, № 954 від 13.09.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1003 від 20.09.2021, № 1066 від 11.10.2021, № 1096 від 20.10.2021, № 1102 від 25.10.2021, № 1237 від 29.11.2021,, № 1240 від 24.11.2021, № 1246 від 02.12.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 1407 від 29.12.2021, № 1432 від 30.12.2021, № 1435 від 30.12.2021, № 1 від 1.2.01.2022, № 140 від 09.02,2022, № 229 від 23.02.2022, № 249 від 11.03.2022, № 311 від 18.03.2022, № 318 від 19.03.2022,№ 369 від 26.03.2022, № 372 від 26.03.2022, №630 від 27.05.2022, №928 від 19.08.2022, №1423 від 23.12.2022, відповідно до статті 29 ЗУ Про захист від інфекційних хвороб Кабінет Міністрів України установив з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-СоV-19 (далі СОVID-19), до 30.04.2023р на території України запроваджено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінетом Міністрів України від 11.03.2020р. №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (Офіційний вісник України,2020р,, №23,ст. 896,№30,ст,1061), від 20.05.2020р. №392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом 8АК8-СоУ-2(Офіційний вісник України, 2020р., №43, ст.1394, №52, ст.1626) та від 22.07.2020р. №641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-СоV-2 (Офіційний вісник України, 2020р., №63, ст.2029).
Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності в період карантину визначених п.102.4 ст. 102 ПК України - зупиняється.
Також, статтю 102 доповнено пунктом 102.9 згідно із Законом №2120-ІХ від 15.03.2022р.; із змінами внесеними згідно з Законами №2142-ІХ від 24.03.2022р., №2260-ІХ від 12.05.2022р.
Відповідно до п. 102.9 ст. 102 ПК України, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків передбачених цим Кодексом.
Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку із військовою агресією російської федерації.
Указом Президента України від 14.03.2022 р. №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента від 18.04.2022 р. №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента від 17.05.2022 р. №341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилини 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента від 15.08.2022 №2500-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності в період дії правового режиму воєнного стану, введеного в Україні - зупиняється.
Зупинення перебігу позовної давності означає - що в період існування вказаних обставин позовна давність не обчислюється, від дня припинення цих обставин перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу що минув до його зупинення.
Велика палата Верховного суду в постанові від 29.06.2021р. по справі № 904/3405/19 висловила позицію про те, що зупинення перебігу позовної давності має тимчасовий характер, коли до її строку не зараховується час існування визначених законодавством обставин, за наявності яких цей строк не спливає.
Отже, позивачем не пропущено строк звернення до суду із даною позовною заявою.
Крім того, суд звертає увагу представника позивача, що ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі:
1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;
2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;
3) якщо сторони досягли примирення;
4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;
5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;
6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;
7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;
8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Отже, ст. 238 КАС України не передбачає такої підстави, як закриття провадження через пропуск строку.
Відтак, в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження слід відмовити.
У відповідності до вимог ст. 165 КАС України пояснення від третьої особи - Комунального підприємство Житлово-експлуатаційне підприємство №2щодо позову або відзиву до суду не надходили.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025 року зазначена вище справа розподілена та 01.07.2025 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
В період з 15.08.2025 року по 29.08.2025 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній основній відпустці.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Станом на теперішній час, податковий борг КП «Житлово експлуатаційне підприємство №2» Дніпровської міської ради, що підлягає погашенню шляхом звернення стягнення такого податкового боргу з Дніпровської міської ради становить 84 985,94 грн.
З урахуванням вимог ст. 56, 57 ПК України, в зв`язку з несплатою КП «Житлово експлуатаційне підприємство №2» Дніпровської міської ради у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
На виконання ст.59 ПК України позивачем сформовано та направлено на податкову адресу КП «Житлово експлуатаційне підприємство №2» Дніпровської міської ради податкову вимогу №1311-25 від 05.06.2014, яку отримано представником юридичної особи від 18.6.2014.
У відповідності до вимог ст.95 ПК України, податковим органом вжито ряд заходів що мали на меті погашення податкового боргу КП «Житлово експлуатаційне підприємство №2» Дніпровської міської ради.
Станом на теперішній час, за боржником відсутні відкриті банківські рахунки, що унеможливлює направлення платіжних інструкцій до відповідних банківських установ.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно із п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або 1 суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до ст. 36 ПК України передбачає, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Станом на теперішній час, податковий борг КП «Житлово експлуатаційне підприємство №2» Дніпровської міської ради, що підлягає погашенню шляхом звернення стягнення такого податкового боргу з Дніпровської міської ради становить 84 985,94 грн.
З урахуванням вимог ст. 56, 57 ПК України, в зв`язку з несплатою КП «Житлово експлуатаційне підприємство №2» Дніпровської міської ради у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
На виконання ст.59 ПК України позивачем сформовано та направлено на податкову адресу КП «Житлово експлуатаційне підприємство №2» Дніпровської міської ради податкову вимогу №1311-25 від 05.06.2014, яку отримано представником юридичної особи від 18.6.2014.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).
У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
У відповідності до вимог ст.95 ПК України, податковим органом вжито ряд заходів що мали на меті погашення податкового боргу КП «Житлово експлуатаційне підприємство №2» Дніпровської міської ради.
Станом на теперішній час, за боржником відсутні відкриті банківські рахунки, що унеможливлює направлення платіжних інструкцій до відповідних банківських установ.
Відповідно до п. 102.4 ст. 10 ПК України, У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.
Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Таким чином, вищевказаний податковий борг не є безнадійним, а відтак строки позовної давності не сплинули.
Відповідно до відомостей з КП ДМБТІ ДМР, ГСЦ МВС, АТ Українська залізниця, ДКА України, ДМС України, Мінекономіки (УКРНОІВІ), Держпарці, Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державного реєстру речових прав - за КП ЖЕП 2 ДМР не обліковується майно на яке поширюється право податкової застави.
У зв`язку із чим, контролюючий орган позбавлений можливості здійснити заходи з погашення податкового боргу з рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.
Відповідь не отримано.
Таким чином, усі можливі заходи стягнення передбачені ст. 95 ПК України вжиті контролюючим органом та не призвели до погашення відповідачем податкового боргу.
За даними інтегрованої картки платника, станом на теперішній час, надходження в рахунок погашення податкового боргу відсутні.
Відповідно до п.96.1 ст.96 ПКУ у разі відсутності у комунального підприємства власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:
- виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;
- затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;
- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;
- прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.
Відповідно до п.96.3 ст.96 ПКУ відповідь щодо прийняття одного з зазначених рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.
У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.
Згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Відповідно до пп. 19-1.1.45 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.
Щодо аналізу судової практики в справах з аналогічним предметом спору.
Постановами Верховного Суду від 25.07.2019р. у справі №820/3486/15, від 21.05.2019р. у справі №804/6995/13-а, від 18.02.2019р. у справі №813/4132/17 встановлено, виключний перелік заходів, які необхідно здійснити до вчинення дій, передбачених статтею 96 Податкового кодексу України.

Системний аналіз норм Податкового кодексу дає підстави для висновку про те, що податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.

Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 Податкового кодексу України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі №160/2598/20 позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Кам`янської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Зеленбуд» про звернення стягнення податкового боргу задоволено повністю. Звернуто стягнення на кошти Кам`янської міської ради в рахунок погашення податкового боргу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Зеленбуд» на загальну суму 4 995 926 грн. 98 коп. на користь Державного бюджету.

Постановою Третього апеляційного адміністратвиного суду від 01.10.2020 у справі №160/2598/20 апеляційну скаргу Кам`янської міської ради залишено без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09.03.2021 по справі №160/2598/20 касаційну скаргу Кам`янської міської ради задоволено частково. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 160/2598/20 скасовано.

Справу № 160/2598/20 направлено на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2020 у справі №160/2598/20 апеляційну скаргу Кам`янської міської ради залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2020 року у справі № 160/2598/20 залишено без змін.

Таким чином рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2020 року у справі № 160/2598/20 набрало законної сили 01.10.2020.

В межах даної справи судами зроблено наступні висновки, зокрема висловлені в постанові ТААС від 01.10.2020 по справі №160/2598/20:

Отже, податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.

Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 ПК України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.

Як встановлено судом під час розгляду справи, у третьої особи є наявний податковий борг, податковим органом вжито відповідні заходи для погашення цього боргу, під час яких встановлено відсутність у КП КМР «Зеленбуд» коштів та майна, податковий орган звернувся до відповідача із поданням про розгляд питання щодо прийняття рішень, направлених на погашення податкового боргу КП КМР «Зеленбуд», на яке відповідачем відповіді не надано, після чого позивач звернувся з цим позовом до суду.

Отже, позивачем вжито всі можливі заходи щодо стягнення податкового боргу з КП Кам`янської міської ради «Зеленбуд» та додержано процедуру, передбачену статтею 96 ПУ України, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності звернення стягнення на кошти відповідача в рахунок погашення наявної заборгованості.

Таким чином, у зв`язку із відсутністю у боржника майна, суд вважає, що позивачем вжито всіх вичерпних заходів щодо можливості погашення податкового боргу третьої особи (на боці відповідача), не звертаючись до стягнення коштів з органу управління боржника. Проте, вказаними заходами не вдалося погасити податковий борг комунального підприємства, у зв`язку із чим відповідно до п. 96.3 ст. 96 Податкового кодексу України Позивач зобов`язаний звернутись до суду з позовом про стягнення.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Доказів сплати податкового боргу суду не надано. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і належать до задоволення.

Оскільки у відповідності до приписів п.27 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач, як орган що реалізує державну податкову політику в частині стягнення сум податкового боргу звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Дніпровської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство Житлово-експлуатаційне підприємство №2 про звернення стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Звернути стягнення податкового боргу Комунального підприємства Житлово експлуатаційне підприємство №2 Дніпровської міської ради () у розмірі 84 985,94 грн. на кошти Дніпропетровської міської ради ().

Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник