Справа № 200/9066/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року справа №200/9066/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гайдара А.В., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 200/9066/24 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом Варбана Олександра Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Варбан Олександр Валентинович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 1), в якому просив:

- визнати неправомірними дії щодо неврахування під час перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до стажу періоду роботи у Виробничо-комерційному підприємстві «Конкур» з 15.07.1995 по 05.08.1996 відповідно до довідки від 15.12.1999 №21;

- зобов`язати провести перерахунок пенсії з 01.07.2023 на підставі заяви від 20.06.2023, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи в Виробничо-комерційному підприємстві «Конкур» з 15.07.1995 по 05.08.1996 відповідно до довідки від 15.12.1999 №21, здійснивши виплату з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 24.03.2025 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як співвідповідача до участі у справі (далі відповідач 2).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним неврахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області під час перерахунку пенсії за віком позивачу до стажу періоду роботи у Виробничо-комерційному підприємстві «Конкур» з 15.07.1995 по 05.08.1996 відповідно до довідки від 15.12.1999 №21;

- зобов`язано Головне управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії позивача з 01.07.2023 на підставі заяви від 20.06.2023, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи у Виробничо-комерційному підприємстві «Конкур» з 15.07.1995 по 05.08.1996 відповідно до довідки від 15.12.1999 №21.

Відповідач 2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апелянт зазначив, що зз записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.03.1986 вбачається, що спірний період з 15.07.1995 по 05.08.1996 відсутній. Водночас, за змістом довідки №21 від 15.12.1999 відомості про період роботи з 15.07.1995 по 05.08.1996 оформлені неналежним чином, оскільки довідка не містить підстав видачі, а саме не містить посилання на документи про прийняття на роботу починаючи з 15.07.1995 та містить лише посилання на підставу звільнення.

Відтак для встановлення достовірності та підтвердження зазначеного у довідці періоду роботи позивача потребують додаткових документів.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстави для зарахування вищевказаного періоду роботи до загального трудового (страхового) стажу роботи позивача.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно з протоколом перерахунку пенсії від 15.03.2023 позивачу призначено пенсію з 14.12.2020 довічно, тривалість стажу роботи позивача 32 роки 6 місяців 9 днів, розмір пенсії становить 2795,21 грн, під час обчислення розміру пенсії застосовані таки показники: середньомісячний заробіток - 7877,56 грн, коефіцієнт стажу 0,325.

20.06.2023 позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою по проведення перерахунку пенсії. До заяви, крім іншого, додані копії: архівної довідки від 08.06.2023№ 110-05/159, довідки від 151.2.1999 № 21, трудової книжки.

Згідно з протоколом перерахунку пенсії, на підставі рішення № 60 від 23.06.2023 позивачу перераховано пенсію за віком, за наслідком перерахунку основний розмір пенсії позивача збільшився до 2720,20 грн, загальний розмір пенсії до 2955,22 грн; під час обчислення розміру пенсії застосовані показники: середньомісячний заробіток 7923,60 грн, коефіцієнт стажу 0,3433.

Відповідно до форми РС-право страховий стаж позивача становить 34 роки 4 місяці 16 днів, до страхового стажу не зарахований період роботи позивача з 15.07.1995 по 05.08.1996.

Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.

За частиною 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 43 Закону України № 1058 перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

За ч.ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, який діяв до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За пунктами 23-24 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Заяву позивача про перерахунок пенсії опрацьовано відповідачем 2 - Головним управлінням пенсійного фонду України в Полтавській області.

Суд враховує, що в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 відсутній запис про роботу позивача в період з 15.07.1995 по 05.08.1996, згідно з довідкою від 15.12.1999 № 21 ОСОБА_1 працював у Виробничо-комерційному підприємстві «Конкур» на посаді електрослюсаря з 15.07.1995 по 05.08.1996, звільнений згідно з наказом від 05.08.1996 № 4-к. Довідку підписано керівником, підпис засвідчено печаткою.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, громадських формувань Виробничо-комерційне підприємство «Конкур» (ідентифікаційний код юридичної особи 20385562) було зареєстровано з 26.10.1994, припинено 29.03.2013.

Норми Порядку № 637 визначають можливість за відсутності відомостей про роботу в трудовій книжці встановлення періоду зайнятості особи, що звертається за призначенням пенсії, на підставі інших документів, зокрема, довідок. Пункт 3 Порядку № 637 єдиною вимогою до таких документів визначає наявність відомостей про періоди роботи.

Суд враховує, що довідка від 15.12.1999 № 21 містить відомості про період роботи з 15.07.1995 по 03.08.19996, та є підставою для врахування зазначеного періоду до страхового стажу.

В пункті 23 Порядку № 637 зазначено про необхідність наявності підпису посадової особи, що видала довідку, який має бути засвідчений печаткою.

Довідка від 15.12.1999 № 21 відповідає зазначеним вимогам, довідку підписано керівником, підпис засвідчений печаткою.

В пункті 24 Порядку № 637 йдеться про те, що з відомості довідки про період роботи, мають бути внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог Порядку № 637, втім цей пункт не визначає конкретного переліку відомостей, що мають бути зазначені в такій довідці. Тобто, за невстановлення відповідачем 2 під час опрацювання заяви позивача разом із доданими до неї документами внесення до цієї довідки відомостей не на підставі документів або не у відповідності до вимог Порядку 637, така довідка могла бути не прийнятою відповідачем 2. Втім, у противному випадку, за відсутності встановлення відповідачем 2 невідповідності відомостей про роботу позивача у довідці від 15.12.1999 № 21 документам чи вимогам порядку, така довідка є належним доказом зайнятості позивача у період з 15.07.1985 по 03.08.1996.

Відповідачем 2 не спростовано те, що позивач у спірному періоді працював , а тому за даних обставин відповідач фактично переклав відповідальність за належне оформлення документів підприємства на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження страхового стажу позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

За правовими висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Отже, позивач не може нести негативні наслідки та обмеження щодо реалізації своїх соціальних прав у разі наявності недоліків у документах, складених роботодавцем, який безпосередньо відповідає за правильність їх оформлення.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічні висновки наведені в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 по справі №754/14898/15-а; від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

Враховуючи зазначене, суд не бере до уваги доводи відповідача 2 про невідповідність цієї довідки пунктам 23-24 Порядку № 637 через відсутність в ній підстав її видачі наказу про прийняття на роботу, як безпідставні.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач 2 протиправно не зарахував до страхового стажу період роботи позивача з 15.07.1985 по 03.08.1996 під час проведення перерахунку пенсії на підставі заяви від 20.06.2023.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправним незарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області під час перерахунку пенсії за віком позивачу до стажу періоду роботи у Виробничо-комерційному підприємстві «Конкур» з 15.07.1995 по 05.08.1996 відповідно до довідки від 15.12.1999 №21;

- зобов`язання Головне управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії позивача з 01.07.2023 на підставі заяви від 20.06.2023, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи у Виробничо-комерційному підприємстві «Конкур» з 15.07.1995 по 05.08.1996 відповідно до довідки від 15.12.1999 №21.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі № 200/9066/24 за позовом Варбана Олександра Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 29 вересня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко