Справа № 642/4916/25
Суддя: Бородіна О. В.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"30" вересня 2025 р.
Справа № 642/4916/25
Провадження № 2-а/642/53/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Бородіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Брус М.М.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 08.05.2025,

В С Т А Н О В И В :

18 серпня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 1314 від 08.05.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою, посилаючись на наступне.

Так, позивач вказує, що він взятий на військовий облік 12.01.2017 року ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до висновку ВЛК від 08.11.2016 року був визнаний непридатним для проходження військовою служби у мирний час та обмежено придатним до проходження служби у воєнний час.

Позивач зазначає, що відповідно до вимог 3У №3633-IX від 11.04.24 року у строк до 16.07.2024 року оновив свої персональні дані за допомогою застосунку «Резерв+» та через деякий час у застосунку з?явилось повідомлення про успішне оновлення даних.

На виконання вимог ЗУ №3633-IX від 11.04.24 року, особисто отримав за місцем обліку 16.01.2025 року направлення для проходження ВЛК з метою підтвердження свого діагнозу.

16.04.25 року почав проходити ВЛК та має висновки медичних спеціалістів, датовані 17.04.2025 року. Окрім того, 17.04.2025 року під час проходження ВЛК, психіатром до картки огляду було внесено надпис про направлення його на додаткове обстеження з датою 05.05.2025 року.

У період з 26.04.2025 року по 29.04.2025 року він знаходився у Чернівецькій області, де був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 для перевірки обліково-військових документів. Незважаючи на передану ним інформацію, у тому числі про проходження на той момент перевірки за місцем реєстрації ВЛК, був доставлений у приміщення вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 , де провів близько трьох діб починаючи із 26.04.2025 року. 29.04.2025 року був відпущений працівниками вказаного РТЦК та СП за місцем реєстрації. З цього приводу він особисто та його мати неодноразово зверталась до працівників місцевого ОВС.

Після прибуття за місцем реєстрації, починаючи з 07.05.2025 року по 21.05.2025 року, знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», м. Харків.

Про знаходження на лікарняному він повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також разом із адвокатським запитом на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 ним було надіслано оригінал медичної довідки про знаходження на стаціонарному лікуванні.

За результатами проходження ВЛК 05.05.2025 року був визнаний непридатним для проходження служби.

На початку серпня 2025 року із відкритих джерел інформації позивачу стало відомо про наявність виконавчого провадження по примусовому стягненню з нього заборгованості за вчинене адміністративне правопорушення. При ознайомленні йому стало відомо про взяття його на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 26.04.2025 року та винесення 08.05.2025 року співробітником вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за несвоєчасно оновлені персональні дані у період знаходження на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач вказує, що у його присутності протокол не складався, про місце і час розгляду справи йому не повідомляли, оскаржувана постанова за місцем його реєстрації не надходила.

Відповідачем не вжито всіх можливих заходів для повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тобто субєктом владних повноважень не виконано належним чином обовязку для забезпечення реалізації позивачем прав, визначених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що становлять об?єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач виніс оскаржувану постанови у справі про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за відсутності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи, а відтак по справі не з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до ст. 77 КАС України.

Окрім того, посилається на те, що відповідно до Закону України від 09 травня 2024 року №3696-IX положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов?язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідач мав та має можливість отримати персональні дані Позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (утому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

За таких умов, будь-яке застосування штрафу Відповідачем щодо Позивача на підставі ст.210-1 КУпАП України є незаконним.

З огляду на наведені обставини позивач просить скасувати оскаржувану постанову та провадження закрити.

Позивач разом з позовом також заявив клопотання про поновлення строку на звернення до суду із цим адміністративним позовом. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що постанову він не отримував, а дізнався про наявне виконавче провадження лише у серпні 2025 року, в межах якого ознайомився про винесення постанови 08.05.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. На момент винесення постанови, він знаходився на стаціонарному лікуванні у м. Харкові. Просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк для звернення до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 22.08.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не визнає позовних вимог громадянина ОСОБА_1 та заперечує проти них з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому був неодноразово продовжений та триває на момент розгляду цієї справи.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з вказаним Указом, мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов?язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов?язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (далі - Закон №3543-XII в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 3543-ХІI: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування,

Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов?язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обов?язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначено статтею 22 Закону № 3543-ХІІ.

Зокрема, приписами абз. 7 ч. 3 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що військовозобов?язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов?язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Положеннями абз.4 п.10-1 Додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року встановлено, що військовозобов?язані повинні уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінеті призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань походження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024 року, а саме абз.4 n.п.1 n.2 Розділу ПІ. Прикінцеві та перехідні положення визначено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов?язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв?язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста (за наявності).

Так, під час доставки позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_8 встановлено, що вказаний громадянин не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, що являло собою не повідомлення своїх даних, зокрема засобів зв?язку та адреси проживання(що може не співпадати із зареєстрованим місцем проживання), як зазначено у п.22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року.

А отже, з усіх перелічених способів уточнення військово-облікових даних позивачем не було вжито жоного з них.

Звертає увагу на те, що у складеному протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначено про те, що даний громадянин не уточнював військово-облікові дані протягом 60 днів відповідно до Закону України №3633-IX від 11.04.2024 року(тобто у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно).

Вимоги позивача, викладені в його позові, щодо електронної взаємодії, у тому числі надання відповідних відомостей між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями(розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, стосовно інформації, яку ІНФОРМАЦІЯ_9 та СПІ міг би отримати стосовно ОСОБА_1 не відповідає дійсності, по причині відсутності відповідних державних реєстрів з номерами мобільних телефонів та фактичного місця перебування військовозобов?язаних.

Тобто, позивачем всупереч вимог чинного законодавства не виконано вимоги щодо уточнення облікових даних, що передбачені ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а отже порушено п.10-1 Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року(зі змінами), п.22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року.

Представник відповідача вказує, що позовні вимоги позивача суперечать фактичним обставинам справи, не відповідають обставинам та кваліфікації його дій, зазначених у постанові, отже є надуманими та необгрунтованими.

3 огляду на вищевикладене, вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_10 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 08.05.2025 року вважає безпідставними та враховуючи наведене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

У відповіді на відзив позивач наполягає на задоволенні його позовних вимог та вказує, що представником відповідача формально зазначено , що позивачем порушено строки оновлення даних з дня набрання чинності Указу Президенту України про оголошення мобілізації. Однак, позивач вказує, що ним додано до позовної заяви докази своєчасного оновлення даних відповідно до вимог ЗУ №3633-IX від 11.04.24 року, а саме у строк до 16.07.2024 року за допомогою застосунку «Резерв+».

Окрім того, як він вказує, у постанові №1314 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 з невідомих підстав зазначено, що позивачем своєчасно не оновленні дані саме у період знаходження на обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто у період з 27.04.25 року приблизно по 10.09.25 року.

Позивач посилається на те, що у адміністративних справах обов?язок доказування законності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб?єкта владних повноважень (відповідача). Незважаючи на такий обов?язок, ІНФОРМАЦІЯ_11 не надано жодного доказу про пропущені строки оновлення даних позивачем, належне повідомлення позивача про притягнення до адміністративної відповідальності та дати розгляду справи, направлення постанови належним чином до позивача. Відповідачем також не спростовано його твердження , що протокол складався без його участі, про відсутність повідомлення про місце і час розгляду справи.

Увалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 22.08.2025 року суд витребував у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) належним чином засвідчену копію протоколу №1314 від 26.04.2025 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та інші документи, що передували винесенню постанови №1314 від 08.05.2025 ; докази направлення постанови по справі про адміністративне правопорушення №1314 від 08.05.2025 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у відповідності із ст. 285 КУпАП., яка була виконана відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

26 квітня 2025 року офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 1314 , на підставі якого 08.05.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення № 1314, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Зі змісту вищевказаного протоколу та оскаржуваної постанови вбачається, що 26 квітня 2025 року о 09:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_5 був доставлений працівниками поліції громадянин ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним. В ході уточнення військово-облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 не оновив військово-облікові дані протягом 60 днів відповідно до Закону України № 3633 від 11.04.2024 року (тобто у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року будь-яким із встановлених способів, а саме дані про місце проживання та номер телефону, адресу електронної пошти (за наявності), чим порушив законодавстко про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги пп. 1 п. 10-1 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань походження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024 року, абзац 2 частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", частини 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготову та мобілізацію, вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 19 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121 КАС України).

Встановлено, що оскаржувана постанова винесена 08.05.2025 року, та була направлена на адресу позивача, на підтвердження чого відповідачем надано чек АТ «УКРПОШТА» із зазначенням трекінгу № 241.

Відповідно до трекінгу даних перевірки статусу відстеження з сайту УКРПОШТА за відправленням № 241 вбачається, що кореспонденція повернулась на адресу відправника без отримання.

Також з тексту постанови вбачається, що ОСОБА_1 на розгляд даної справи про адміністративне правопорушення не з`явився, хоча згідно даних протоколу був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Також позивачем надано довідку на підтвердження того,що він з 07.05.2025 року знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3».

Суд приймає наведені стороною позивача доводи щодо поважності пропуску строку на звернення до суду та, враховуючи відсутність доказів отримання постанови позивачем, вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення № 1314 від 08.05.2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина третя статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для їх встановлення необхідно керуватись положеннями інших нормативно-правових актів, які визначають правила військового обліку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон №2232-ХІІ).

Загальні правила військового обліку встановлені ст. 33 Закону № 2232-XII, в якій закріплено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, додатком № 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Правила військового обліку).

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення (п. 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів).

За визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває дотепер.

Відповідно до ч.2 ст.1Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України»).

За приписами ч. 3 ст.1Закону №2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

18.05.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 року (далі Закон № 3633-ІХ).

Цим Законом положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон № 2232-XII) викладено в новій редакції, відповідно до якої, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Окрім того, як вбачається зі змісту ч. 11 ст. 38 Закону № 2232-XII, призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних (абз. 2 п. 23 Порядку).

Отже, у відповідності до ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які перебувають на військовому обліку зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Водночас абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Вичерпний перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста наведено в ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до яких віднесено, зокрема, місце проживання та місце перебування; номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; реквізити посвідчення водія (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії, категорія).

Отже, в період з 18.05.2024року (тобто після набуття чинності Законом№ 3633-ІХ) до 16.07.2024року (включно) ОСОБА_1 зобов`язаний був оновити свої персональні (військово-облікові)дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач не визнає факт пропущення встановленого законом строку оновлення персональних даних.

В позовній заяві позивач стверджує, що він своєчасно оновив персональні дані через застосунок «Резерв+», при цьому додав до позовної заяви витяг з застосунку «Резерв+» у якому міститься інформація про оновлення даних лише 31.07.2024 року.

Жодних доказів, які б підтверджували, та зі змісту яких можна було б встановити своєчасне оновлення ОСОБА_1 своїх персональних даних у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 року до позовної заяви не долучено.

Суд звертає увагу на те, що строк для оновлення персональних даних військовозобов`язаними складав 60 днів і тривав з 18.05.2024 року до 16.07.2024 року (включно). Доказів про наявність яких-небудь об`єктивних перешкод, що унеможливлювали б виконання позивачем зазначеного обов`язку, суду не надано.

З приводу доводів про те, що інформацію про дані позивача відповідач мав був отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді, суд зазначає таке.

Приміткою ст. 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в цьому випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів. Відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким у цьому випадку є позивач.

Водночас суд звертає увагу на те, що жодна з вищезазначених баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання позивача, номери його засобів зв`язку, а також адреси електронної пошти.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадоваособа)при підготовцідо розглядусправи проадміністративне правопорушеннявирішує такіпитання: 1)чи належитьдо йогокомпетенції розглядданої справи; 2)чи правильноскладено протоколта іншіматеріали справипро адміністративнеправопорушення; 3)чи сповіщеноосіб,які берутьучасть урозгляді справи,про часі місцеїї розгляду; 4)чи витребуванонеобхідні додатковіматеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У силу ч. 1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Отже, судом встановлено, що відповідно до приписів Закону №3633-ІХ в період з 18.05.2024 року до16.07.2024 року ОСОБА_1 зобов`язаний був оновити свої персональні (військово-облікові)дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, що позивач у вказаний період не зробив. Внаслідок такого порушення правил військового обліку 08.05.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За наведених обставин суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає вимогам закону, т.в.о. начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень, а тому підстав для скасування цієї постанови суд не вбачає.

Щодо твердження позивача про неналежне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає таке.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Порядок притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення закріплений у КУпАП, а процедура складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, пов`язаних з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційною підготовкою та мобілізацією, а також з порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та псуванням або недбалим зберіганням зазначеними особами військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату, визначена Інструкціїєю зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом Міністерства оборони України 01.01.2024 року № 3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.01.2024 р. за № 36/41381 (далі по тексту Інструкція).

За положеннями п. 2 розділу І Інструкції уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції уповноважена посадова особа, яка склала протокол, пропонує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомитися із складеним протоколом, дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можуть бути викладені на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право робити зауваження і надавати пояснення щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу уповноважена посадова особа, яка складала протокол, робить про це відповідний запис та засвідчує його своїм підписом із зазначенням дати.

Відмова від пояснення або підписання протоколу також може підтверджуватися підписами свідків.

Відмова від підписання протоколу, а також відсутність свідків не є підставами для припинення складання протоколу.

Пунктами 9, 10, 11 розділу ІІ Інструкції визначено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4) (далі - постанова).

Постанова заповнюється державною мовою друкованим способом або від руки розбірливим почерком.

У справі керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який її розглядає, відповідно до статті 284 КУпАП виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

Того ж дня уповноваженою на складання протоколів особою в присутності ОСОБА_1 був складений протокол за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від підпису якого позивач відмовився, про що уповноважена посадова особа, яка складала протокол, зробила відповідний запис та засвідчила його своїм підписом. Та у присутності свідків про відмову від підпису складено відповідний Акт. Також необхідно звернути увагу, що окрім іншого у протоколі були зазначені час та місце розгляду справи.

Отже, посилання позивача на неналежність, недопустимість, відсутність доказів, а також порушення прав під час складання протоколу та винесення оскаржуваної постанови, на переконання суду, не заслуговують на уваги.

Громадянові ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 годині 00 хвилин 08.05.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Від підписання протоколу від 26.04.2025 року ОСОБА_1 відмовився, про що було зроблено відповідний запис у протоколі.

Відповідно до складеного Акту ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від підписання протоколу та отримання другого примірника протоколу.

Аналізуючи вказане, суд зазначає, що позивач був обізнаний з його правами та про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи з 08.05.2025 року та/або залучення захисника не заявляв, у зв`язку з чим в уповноваженої особи відповідача не було перешкод розглянути справу о 10:00 год. 08.05.2025 року та, за наявності підстав, винести постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу на тому, що наявний в матеріалах справи лист представника ОСОБА_1 адвоката Бочарової О.М. про неможливість явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 направлений на адресу відповідача засобами поштового зв`язку 08.05.2025 року, та надійшов до відповідача 13.05.2025, при цьому містить повідомлення про поважність неприбуття за повісткою №396 від 29.04.2025 року, а не прибуття для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для стягнення судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 210-1, 251, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст.2, 5, 72-77, 139, 241-246, 250, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду із цим адміністративним позовом.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 1314 від 08.05.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.09.2025 року.

Суддя О.В. Бородіна