Справа № 640/25645/19
Суддя: Кондратюк Юлія Степанівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

29 вересня 2025 рокусправа № 640/25645/19

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" про стягнення штрафу,

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі відповідач), в якому просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" за рішенням від 09.02.2018 №000012 про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу штрафу у сумі 5083,00 грн до Державного бюджету України, одержувач: Отримувач УК у Шевчен. р-ні/Шевченк.р-н/21081100, Код отримувача (СДРПОУ) 37995466, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 21081100, UA6026011.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач добровільно не сплатив суми штрафних санкцій відповідно до рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, а тому позивач звернувся до суду із цим позовом.

13.02.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд залишити позовну заяву без розгляду.

Зазначає, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду, тому позов підлягає залишенню без розгляду.

Зауважує, сам по собі факт оскарження відповідачем рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000012 від 09.02.2018 в адміністративні справі №826/8631/18 не зупиняє його дію, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

17.02.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що ТОВ «Споживчий центр» оскаржувало рішення від 09.02.2018 року № 000012 до суду та за результатом розгляду справи Шостим апеляційним адміністративним судом прийнято Постанову від 22 жовтня 2019 року, у якій апеляційну скаргу ТОВ «Споживчий центр» залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.08.2019 року - залишено без змін. 3 огляду на викладене, право на звернення суб?єкта владних повноважень до суду із позовом про стягнення штрафу, який грунтується на підставі рішення суб?єкта владних повноважень, може були реалізоване лише після набрання законної сили такого рішення (тобто після закінчення шестимісячного строку або в нашому випадку після оскарження рішення в судовому порядку), а саме з дати прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом Постанови від 22 жовтня 2019 року.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 передано судові справи Львівському окружному адміністративному суду.

За результатом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Львівського окружного адміністративного суду Кондратюк Ю.С.

Ухвалою судді від 14.02.2025 прийнято до провадження справу № 640/25645/19 та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

19.02.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких повідомляє суд про актуальність позову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про стягнення штрафних санкцій з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» за Рішенням про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 09.02.2018 № 000012 у розмірі 5083 грн. 00 коп. по справі №640/25645/19.

12.03.2025 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких звертає увагу, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду.

15.04.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких обґрунтовує позицію щодо строку звернення до суду.

05.05.2025 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає про безпідставність позовних вимог.

Ухвалою суду від 29.09.2025 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" про залишення позову без розгляду - відмовлено.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

09.02.2018 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві прийнято Рішення №000012 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким на ТОВ "Споживчий центр" накладено штраф у розмірі 5083,00 грн.

Відповідно до вищезазначеного рішення, підставою для накладення такого штрафу є розміщення зовнішньої реклами (спеціальна конструкція «Швидко гроші» розміром: 6,0 х 1,0 м. за адресою вул. І. Франка, 6, м. Львів) з порушенням вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу».

Відповідач оскаржив рішення у судовому порядку. Окружним адміністративним судом м. Києва у справі № 826/8631/18 ухвалено Рішення від 19.08.2019 відмову у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «Споживчий центр» подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 апеляційну скаргу ТОВ «Споживчий центр» залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.08.2019 року залишено без змін.

Верховним судом у складі Касаційного адміністративного суду 16.12.2019 року відмовлено ТОВ «Споживчий центр» у відкритті касаційного провадженні.

Тобто, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2019 у справі № 826/8631/18 набрало законної сили, що не оспорюється сторонами.

У зв`язку з несплатою відповідачем штрафу за порушення законодавства про рекламу у добровільному, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Змістом спірних правовідносин є питання стягнення штрафу за порушення законодавства про рекламу у зв`язку із несплатою такого у добровільному порядку.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про рекламу від 03.07.1996 № 270/96-ВР (далі Закон № 270/96-ВР) реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону № 270/96-ВР (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

10.09.2014 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади (далі - Постанова №442), абз. 2 п. 1 якої передбачено утворити Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фіто санітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.

Відповідно до пп. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 (надалі - Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Відповідно до п.2 вказаного Положення Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно з пп.9 п.4 Положення №667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.

При цьому, Законом, який регулює відносини, які пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України є Закон України Про рекламу, а нормативним документом, що регулює питання накладення уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальними органами в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав), є Постанова Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 року, якою затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу.

Так, відповідно до ч. 1. ст. 16 Закону № 270/96-ВР розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил ( 2067-2003-п ), що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Частиною 2 ст. 26 Закону № 270/96-ВР визначено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 та ч. 6 ст. 27 Закону № 270/96-ВР відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами. За неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 7 ст. 27 Закону № 270/96-ВР визначено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, який регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) (далі Порядок № 693).

Відповідно до п. 9 Порядку № 693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Пунктом 18 Порядку № 693 визначено, що за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

За приписами п. 19 Порядку № 693 рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку.

Судом встановлено, що 09.02.2018 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві прийнято Рішення №000012 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким на ТОВ "Споживчий центр" накладено штраф у розмірі 5083,00 грн.

Відповідно до вищезазначеного рішення, підставою для накладення такого штрафу є розміщення зовнішньої реклами (спеціальна конструкція «Швидко гроші» розміром: 6,0 х 1,0 м. за адресою вул. І. Франка, 6, м. Львів) з порушенням вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу».

Відповідач оскаржив рішення у судовому порядку. Окружним адміністративним судом м. Києва у справі № 826/8631/18 ухвалено Рішення від 19.08.2019 відмову у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «Споживчий центр» подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 апеляційну скаргу ТОВ «Споживчий центр» залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.08.2019 року залишено без змін.

Верховним судом у складі Касаційного адміністративного суду 16.12.2019 року відмовлено ТОВ «Споживчий центр» у відкритті касаційного провадженні.

Тобто, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2019 у справі № 826/8631/18 набрало законної сили, що не оспорюється сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За приписами п. 20 Порядку № 693 сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності добровільної сплати відповідачем штрафу в розмірі 5083,00 грн відповідно до Рішення Головного управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві №000012 від 09.02.2018, суд дійшов висновку, що вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду.

Положення ч. 1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 вказаного Кодексу.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму штрафу відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення адміністративного позову повністю шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" штрафу у розмірі 5083,00 грн відповідно до Рішення Головного управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві №000012 від 09.02.2018 про накладення на штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" штраф у розмірі 5083 (п`ять тисяч вісімдесят три) гривні 00 копійок відповідно до Рішення Головного управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві №000012 від 09.02.2018 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві (03151, вул. Волинська, буд. 12, м. Київ; ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (01032, вул. Саксаганського, буд. 133-А, Київ; ).

Повне рішення суду складено 29.09.2025.

Суддя Кондратюк Юлія Степанівна