Справа № 120/10341/25
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 вересня 2025 р. Справа № 120/10341/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Муніципальна варта" Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Муніципальна варта" Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не надання офіційної відмови на запит, не перенаправлення запиту за належністю із повідомленням.

Ухвалою від 29.07.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

08.08.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначає, що запит ОСОБА_1 було отримано та розглянуто належним чином. Так, електронний запит на публічну інформацію від ОСОБА_1 надійшов на електронну пошту КП «Муніципальна варта» 24.07.2025 року. Вже 25.07.2025 року, тобто на наступний день, відповідач проінформував у формі електронного листа позивача, про відсутність запитуваної інформації у володінні КП «Муніципальна варта» та про те, що розпорядником відповідної інформації є інший суб`єкт виконавчі органи Вінницької міської ради, також містив рекомендацію звернутись до належного розпорядника. Одночасно з цим позивачу було направлено лист де останнього повідомлено, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернення направлено за належністю належному розпоряднику. Таким чином, обов`язок відповідача, передбачений ч. 3 ст. 22 ЗУ №2939-VI, було виконано в повному обсязі та у передбачений строк.

Ухвалою суду від 12.09.2025 витребувано у відповідача належні докази щодо повідомлення запитувача (позивача) про направлення запиту ОСОБА_1 від 23.07.2025 належному розпоряднику інформації.

17.09.2025 на виконання вимог ухвали суду від 12.09.2025 відповідачем повідомлено, що 25.07.2025 о 16:57 год. з метою повідомлення громадянина ОСОБА_1 про результати розгляду запиту на його електронну адресу направлено лист із сканованою вкладкою листа №01-16/1052 від 24.07.2025 (з відміткою розпорядника інформації про отримання), та в якості доказу надає "витяг з електронної пошти".

Ухвалою суду від 19.09.2025 повторно витребувано у відповідача належні докази (скріншот (знімок екрана); роздрукована сторінка з електронної пошти відправника; належний витяг з електронної пошти) щодо повідомлення запитувача (позивача) про направлення запиту ОСОБА_1 від 23.07.2025 належному розпоряднику інформації.

24.09.2025 відповідачем подано відвідні докази.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступне.

23.07.2025 позивач звернувся до Комунального підприємства "Муніципальна варта" Вінницької міської ради із інформаційним запитом, в якому просив надати відеозапис камери спостереження зупинки трамвая "Технічний університет" за 23.07.2025 орієнтовно о 18:22, а саме максимально наблизити кабіну трамвая б/н №283, що рухався в бік Барського шосе, саме момент відправлення після посадки пасажирів. Відеозапис надати на електронну пошту.

24.07.2025 відповідачем на електронну адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення в якому зазначено, що КП "Муніципальна варта" ВМР не є володільцем та розпорядником інформації отриманої за допомогою цифрових каналів зв`язку. У зв`язку з чим, запропоновано позивачу звернутися з аналогічним запитом до виконавчих органів Вінницької міської ради.

Разом з тим, відповідно до листа №01-16/1052 від 24.07.2025, який адресований Вінницькій міській раді та ОСОБА_1 , КП "Муніципальна варта" ВМР повідомила, що не є володільцем та розпорядником інформації отриманої за допомогою цифрових каналів зв`язку, оскільки дана інформація перебуває у володінні виконавчих органів Вінницької міської ради. Враховуючи викладене та керуючись ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" направляє за належністю на розгляд запит на інформацію ОСОБА_1 . Додаток вказано заява ОСОБА_1 .

Вказаний лист із заявою ОСОБА_1 отримані відділом звернень Вінницької міської ради 25.07.2025.

25.07.2025 відповідачем на електронну адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про направлення його запиту за належністю із сканованою вкладкою листа №01-16/1052 від 24.07.2025.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин другої та третьої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Статтею 5 Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1996 року № 2657-XII (далі Закон № 2657-XII) визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною другою статті 7 Закону № 2657-XII установлено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Таким чином, наведені вище приписи гарантують право особи вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, як і джерела отримання цієї інформації.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Положеннями частини четвертої статті 13 зазначеного Закону передбачено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Згідно зі статтею 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується в тому числі й шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. А як зазначено в частині третій статті 19 Закону № 2939-VI запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Частиною другою цієї статті встановлено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Згідно з частинами третьої та четвертої статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі (частина 5 статті 22 Закону № 2939-VI).

Отже, у разі якщо розпорядник, не володіє запитуваною інформацією, то в силу положень частини 3статті 22 Закону №2939-VI відповідний запит має бути направлений належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Отже, аналіз наведених вище положень дає підстави стверджувати, що кожна особа має право скористатися своїм правом на подання інформаційного запиту у встановленому законодавством порядку, якому кореспондує обов`язок розпорядника інформації надати на нього відповідь.

При цьому незалежно від результатів розгляду запиту про надання інформації (його задоволення чи відмова в задоволенні, відстрочка в задоволенні, перенаправлення належному розпоряднику, тощо) такий суб`єкт зобов`язаний проінформувати про це заявника.

Так, судом встановлено, що 23.07.2025 позивач звернувся до Комунального підприємства "Муніципальна варта" Вінницької міської ради із інформаційним запитом, в якому просив надати відеозапис камери спостереження зупинки трамвая "Технічний університет" за 23.07.2025 орієнтовно о 18:22, відеозапис надати на електронну пошту.

24.07.2025 відповідачем на електронну адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення в якому зазначено, що КП "Муніципальна варта" ВМР не є володільцем та розпорядником інформації отриманої за допомогою цифрових каналів зв`язку. У зв`язку з чим, запропоновано позивачу звернутися з аналогічним запитом до виконавчих органів Вінницької міської ради.

Разом з тим, відповідно до листа №01-16/1052 від 24.07.2025, який адресований Вінницькій міській раді та ОСОБА_1 , КП "Муніципальна варта" ВМР повідомила, що не є володільцем та розпорядником інформації отриманої за допомогою цифрових каналів зв`язку, оскільки дана інформація перебуває у володінні виконавчих органів Вінницької міської ради. Враховуючи викладене та керуючись ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" направляє за належністю на розгляд запит на інформацію ОСОБА_1 . Додаток вказано заява ОСОБА_1 .

Вказаний лист із заявою ОСОБА_1 отримані відділом звернень Вінницької міської ради 25.07.2025.

Крім того, 25.07.2025 відповідачем на електронну адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про направлення його запиту за належністю із сканованою вкладкою листа №01-16/1052 від 24.07.2025 (з відміткою розпорядника інформації про отримання), та отримане позивачем, що підтверджується матеріалами справи.

Вказане свідчить про належне виконання положень статті 22 Закону №2939-VI в частині зобов`язання розпорядника інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Відтак суд приходить до висновку, що відповідачем дотриманий встановленим законодавством порядок та строк розгляду запиту позивача від 23.07.2025, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За приписами вимог пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Комунальне підприємство "Муніципальна варта" Вінницької міської ради (вул. Соборна, 68, м. Вінниця, 21050, )

Суддя Віятик Наталія Володимирівна