Справа № 560/16104/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/16104/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

29 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства освіти та науки України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти та науки України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

1.2 Позов мотивований тим, що Міністерство освіти і науки України протиправно відмовило позивачеві ввести зміни до даних, що містять в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо черговості здобуття освіти, а саме у розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЄБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту»» вказати «Так, не порушує».

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 12.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Міністерства освіти і науки України з повідомленням про те, що він не здобув відповідний рівень освіти в Державному вищому навчальному закладі «Кам`янець-Подільський індустріальний коледж».

2.2 Листом від 23.10.2024 №3/7885-24 Міністерство освіти і науки України надало відмову у внесенні даних до ЄДЕБО, оскільки ОСОБА_1 28.08.2024 повторно зарахований на навчання за освітнім рівнем фахового молодшого бакалавра до Кам`янець-Подільського коледжу Закладу вищої освіти «Подільський державний університет».

2.3 Відповідач виснував, що повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності, а тому у термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку. Таким чином, на думку відповідача, здобуття освіти на рівні, нижчому ніж рівень попереднього навчання, не вважається послідовним, а отже, у довідці, на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, у відповідному полі буде зазначено «Ні, порушує».

2.4 Крім того, у своїй відмові відповідач зазначив, що питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності і підстави для самостійного внесення відповідних змін у Міністерства відсутні.

2.5 Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року позов задоволено:

- визнано протиправною відмову Міністерства освіти і науки України ввести зміни до відомостей, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Міністерство освіти і науки України ввести зміни до даних, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо ОСОБА_1 , а саме у розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЄБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» зазначити «Так, не порушує».

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

4.1 Відповідач просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.02.2025 та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апелянт посилається на недотримання судом першої інстанції норм матеріального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

4.2 Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, понесені на стадії апеляційного розгляду в розмірі 5000 грн.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1 Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIIІ, рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

1.2 Відповідно до статті 7 Закону України «Про фахову передвищу освіту», фаховий молодший бакалавр це освітньо-професійний ступінь, що здобувається на рівні фахової передвищої освіти і присуджується закладом освіти у результаті успішного виконання здобувачем фахової передвищої освіти освітньо-професійної програми.

1.3 Згідно із пунктом 2 розділу XV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про вищу освіту» освітня діяльність за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста, що провадилася закладами вищої освіти і започаткована до набрання чинності цим Законом, продовжувалася у межах строку навчання за певною освітньо-професійною програмою з видачою державного документа про вищу освіту встановленого зразка диплома молодшого спеціаліста. Останній прийом на здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста проводився у 2019 році.

1.4 Особи, які розпочали навчання за програмою підготовки молодшого спеціаліста до 2019 року включно, у разі успішного завершення навчання, отримували документ про вищу освіту диплом молодшого спеціаліста, який, відповідно до вищезгаданого Закону, прирівнюється до диплома молодшого бакалавра.

1.5 Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 наказом №49/2 від 15.08.2024 зарахований до Державного вищого навчального закладу «Кам`янець-Подільський індустріальний коледж», де він навчався за денною формою навчання за спеціальністю «Монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільний споруд». На підставі наказу від 12.03.2015 №16/2 позивач відрахований з навчального закладу за невиконання навчального плану.

1.6 Як встановлено судом першої інстанції, 26.08.2024 ОСОБА_1 зарахований до Відокремленого структурного підрозділу «Кам`янець-Подільський фаховий коледж Закладу вищої освіти «Подільський державний університет»» на денну форму навчання за спеціальністю «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка», освітній рівень: фаховий молодший бакалавр.

1.7 Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та критично ставиться до посилання Міністерства освіти і науки України щодо непослідовного порядку здобуття освіти позивачем, оскільки повторне зарахування свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку, адже освітньо-професійний ступень «Молодший спеціаліст» (зараз «Фаховий молодший бакалавр») позивачем не був здобутий через відрахування.

1.8 Крім того, як правильно зазначено у рішенні суду першої інстанції, оскільки Міністерство освіти і науки України є відповідальною особою за організаційне забезпечення ЄДЕБО та встановлення вимог апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО, то згідно з п. 2 розділу ІІІ Положення про ЄДЕБО Міністерством освіти і науки України допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невнесенні змін до відомостей, що містяться в ЄДЕБО, щодо факту послідовного навчання ОСОБА_1

1.9 Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно дослідив обставини справи та обґрунтовано виснував, що зазначення інформації у довідці від 07.10.2024 №53/2 про здобувача освіти ОСОБА_1 , за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, щодо того, що поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», є протиправним.

1.10 Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

1.11 На думку колегії суддів, клопотання відповідача про зменшення суми стягнення за надання адвокатських послуг позивачеві при подачі позову до суду першої інстанції не підлягає задоволенню. Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції щодо суми стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

1.12 У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції на загальну суму 5 000 грн.

1.13 Вирішуючи це питання, колегія суддів оцінює співмірність заявленої до стягнення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, з урахуванням обсягу необхідної правової допомоги, складністю справи, ціною позову, значенням даної справи для сторін, враховує обсяг та характер доказів у справі (відсутність експертиз, відсутність виклику свідків, тощо), кількість сторін та відсутість інших учасників у справі, виходить з фактично витраченого представником позивача часу та наданих послуг, а також кількості підготовлених документів та їх зміст.

1.14 Дана справа належить до категорії справ незначної складності, розглядалася без участі захисника, відзив на апеляційну скаргу в цілому збігається з викладеними у позові поясненнями і обставинами.

1.15 Враховуючи, що розмір вартості наданих послуг позивачеві у ході апеляційного провадження є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника позивача та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, понесених на правову допомогу на стадії апеляційного розгляду справи, а саме в сумі 3000 грн, що відповідає засадам співмірності та справедливості.

1.16 Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, та усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків суду першої інстанції.

2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства освіти та науки України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року - без змін.

Клопотання представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн, понесених на стадії апеляційного розгляду справи - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.