Справа № 380/15486/25
Суддя: Кондратюк Юлія Степанівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

29 вересня 2025 рокусправа № 380/15486/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10.06.2025 № 11 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 02.06.2025.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період служби з 15.10.1984 по 27.12.1993 в пільговому обчислені з розрахунку один рік за півтора, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.1983 по 24.08.1983, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди служби з 08.01.2023 по 07.08.2023, з 19.08.2023 по 16.10.2023, з 05.11.2023 по 19.11.2023, з 01.02.2024 по 26.04.2024, з 15.05.2024 по 28.05.2024, з 01.08.2024 по 04.11.2024, з 23.11.2024 по 01.02.2025 в зоні бойових дій у трикратному розмірі та здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 02.06.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся до відповідача 1 із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи принцип екстериторіальності, вказана заява була передана на розгляд до відповідача 2. За результатами розгляду вищевказаної заяви позивача відповідачем 2 було прийнято рішення від 10.06.2025 № 11 про відмову в призначенні пенсії, оскільки відповідно до наданих до заяви документів загальний страховий стаж складає 22 роки 04 місяці 21 день (з необхідних 25 років). На думку позивача, рішення відповідача 2 від 10.06.2025 № 11 є незаконним та необґрунтованим, прийнятим усупереч положенням чинного законодавства. У свою чергу позивач вважає, що його законні права та інтереси є порушеними, а тому підлягають захисту в судовому порядку, внаслідок чого ним подається цей позов до суду.

Ухвалою судді від 01.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

18.08.2025 відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 передбачено зарахування до вислуги років у трикратному розмірі вищезазначених періодів, при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких військовослужбовців інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, військовослужбовців (крім офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "6"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону. Враховуючи викладене, чинним законодавством не передбачено зарахування у трикратному розмірі періодів проходження військової служби, при призначенні пенсії відповідно до Закону №1058. Отже, враховуючи наведене, періоди служби з 08.01.2023 по 07.08.2023, з 19.08.2023 по 16.10.2023, з 05.11.2023 по 19.11.2023, з 01.02.2024 по 26.04.2024, з 15.05.2024 по 28.05.2024, з 01.08.2024 по 04.11.2024, з 23.11.2024 по 01.02.2025 в зоні бойових дій відповідачем 2 не зараховано у трикратному розмірі.

Щодо періоду роботи з 01.07.1983 по 24.08.1983 згідно трудової книжки НОМЕР_1 відповідач 2 зазначив, що цей період не зараховано до страхового стажу, оскільки при прийнятті на роботу відсутня назва організації та повідомив, що для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку, видану на підставі первинних документів.

На підставі вищенаведеного, відповідач 2 вважає, що дії органів Пенсійного фонду є правомірними, такими, що відповідають чинному законодавству України.

Відповідач-1 відзиву на позов у встановлений строк не подав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

02.06.2025 звернувся до відповідача 1 із заявою про призначення дострокової пенсії за віком.

За результатами розгляду за принципом екстериторіальності заяви та наданих позивачем документів, відповідачем 2 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 11 від 10.06.2025.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до наданих до заяви документів загальний страховий стаж позивача складає 22 роки 04 місяці 21 день (з необхідних 25 років).

У спірному рішенні відповідачем 2 вказано, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи з 01.07.1983 по 24.08.1983, згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки при прийнятті на роботу відсутня назва організації. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку, видану на підставі первинних документів.

Повідомлено позивача про те, що згідно поданих документів право на дострокову пенсію за віком п.4 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє. Після повторного звернення за призначенням пенсії з додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто.

Не погоджуючись з наведеним позивач звернувся до суду з цим позовом.

Змістом спірних правовідносин є не зарахування періодів роботи позивача, що призвело до прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії за віком.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Частиною 3 ст. 24 Закону України № 1058-IV встановлено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-VI періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону №1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст. 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Правила ведення трудових книжок найманих працівників деталізовані нормами постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» (далі Постанова №301), Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (далі Інструкція №58).

Так, за приписами п. 1.1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1.2 Інструкції №58 передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Крім цього, відповідно до п. 2.4. Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки, в тому числі внесення до неї записів є роботодавець.

Суд критично ставиться до покликань відповідача 2 про те, що період роботи з 01.07.1983 по 24.08.1983 згідно трудової книжки НОМЕР_1 не зараховано до страхового стажу, оскільки при прийнятті на роботу відсутня назва організації.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивач у період з 01.07.1983 по 24.08.1983 працював штурвальним від. №2.

Суд також зазначає, що записи за період роботи позивача, який не врахований відповідачем (з 01.07.1983 по 24.08.1983) є чіткими та містять записи про прийняття на роботу, запис про звільнення, посилання на накази та скріплені підписом та печаткою.

Також суд звертає увагу, що п. 2.4. Інструкції №58 не містить вимог про зазначення назви організації.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу, що враховується при обчисленні пенсії, період роботи в районі Крайньої Півночі з 15.10.1984 по 27.12.1993 у пільговому обчисленні, один рік роботи, як один рік і шість місяців, суд звертає увагу на таке.

Згідно із п.5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Згідно з п.1, 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пільги, передбачені ст. 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності уточнюючих довідок.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин:

1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;

2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 29.09.1967 та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, є її трудова книжка. Також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема архівною довідкою.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 27.07.2022 у справі № 560/755/19, від 17.10.2022 у справі № 592/5589/17.

Верховний Суд зазначив, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.

Так, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 16.08.1994, згідно яких позивач проходив військову службу з 15.10.1984 по 27.12.1993, військового квитка серії НОМЕР_3 від 22.04.2014 та згідно виписки із наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 09.10.1990, виписки із наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 13.08.1991, виписки із наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 12.10.1991, виписки від 16.12.1993, виписки із наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 21.12.1993, судом встановлено, що позивач проходив військову службу у районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Крім того суд зазначає, що не заслуговують на увагу твердження відповідача 2, що обов`язковою умовою для надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі - один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність уточнюючої довідки згідно якої проглядається проходження служби у районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, оскільки з огляду на приписи пункту 5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006), пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Тобто, наявність уточнюючої довідки не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документи за її вибором.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.09.2019 у справі №348/2208/16-а, постанові від 14.11.2019 у справі №265/6105/16-а.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що період роботи позивача в районах Крайньої Півночі з 15.10.1984 по 27.12.1993 підлягає кратному обчисленню, а саме один рік роботи в указаний період за один рік і шість місяців. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Водночас, рішення відповідача 2 від 10.06.2025 № 11 не містить жодних даних щодо зарахування чи не зарахування періоду роботи кратному обчисленню, а саме один рік роботи в указаний період за один рік і шість місяців з 15.10.1984 по 27.12.1993, тобто відповідачем 2 це питання не розглядалось.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди служби з 08.01.2023 по 07.08.2023, з 19.08.2023 по 16.10.2023, з 05.11.2023 по 19.11.2023, з 01.02.2024 по 26.04.2024, з 15.05.2024 по 28.05.2024, з 01.08.2024 по 04.11.2024, з 23.11.2024 по 01.02.2025 в зоні бойових дій у трикратному розмірі та здійснити призначення та виплату позивачу дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV, починаючи з 02.06.2025, суд зазначає таке.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 і 25 частини першої статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12, 13 і 16 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (крім працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів), особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до пунктів 3 і 4 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, пункту 5 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, а також пункту 6 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Отже, з системного аналізу положень п.4 ч.1 ст.115 Закону Закон № 1058-IV вбачається, що у зазначеній нормі права наведено перелік осіб, які мають право на призначення дострокової пенсії за віком. Спільним для цих категорій осіб є обов`язкове досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період входить до видів військової служби.

Відповідно абз. 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону 1788-XII передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

За змістом ст. 1 Закону України від 06.12.1991 №1932-XII «Про оборону України» під бойовими діями слід розуміти форму застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за №1294/2607 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі Положення №530).

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 встановлено, зокрема, що, участь у бойових діях у воєнний час, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Таким чином, час проходження військової служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час, в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

У постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №348/347/17, від 30.07.2019 у справі №346/1454/17, від 02.04.2020 у справі №185/4140/17, від 16.06.2020 у справі №185/7049/16-а, від 31.08.2022 у справі №185/6919/16-а, від 17.10.2022 у справі №340/395/17, від 18.01.2023 у справі №1.380.2019.003739, від 21.03.2023 у справі №160/6146/19 висловлена правова позиція у подібних правовідносинах, за змістом якої час проходження служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях в особливий період (участь в антитерористичній операції), підлягає зарахуванню до стажу для призначення пенсії на умовах - один місяць служби за три місяці.

Судом встановлено, що згідно військового квитка серії НОМЕР_3 від 22.04.2014 позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації в період з 08.01.2023 по 07.08.2023, з 19.08.2023 по 16.10.2023, з 05.11.2023 по 19.11.2023, з 01.02.2024 по 26.04.2024, з 15.05.2024 по 28.05.2024, з 01.08.2024 по 04.11.2024, з 23.11.2024 по 01.02.2025.

Зазначене також підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_6 від 01.02.20215 № 3687, згідно якої позивач у період з 08.01.2023 по 07.08.2023, з 19.08.2023 по 16.10.2023, з 05.11.2023 по 19.11.2023, з 01.02.2024 по 26.04.2024, з 15.05.2024 по 28.05.2024, з 01.08.2024 по 04.11.2024, з 23.11.2024 по 01.02.2025 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції.

Судом також встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_7 від 23.02.2024.

Таким чином, період військової служби позивача з 08.01.2023 по 07.08.2023, з 19.08.2023 по 16.10.2023, з 05.11.2023 по 19.11.2023, з 01.02.2024 по 26.04.2024, з 15.05.2024 по 28.05.2024, з 01.08.2024 по 04.11.2024, з 23.11.2024 по 01.02.2025, протягом якого позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною військовою агресією російської федерації проти України, підлягає зарахуванню на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Разом з тим, оскаржуване рішення відповідача 2 від 10.06.2025 № 11 не містить жодних даних щодо зарахування періоду військової служби позивача з 08.01.2023 по 07.08.2023, з 19.08.2023 по 16.10.2023, з 05.11.2023 по 19.11.2023, з 01.02.2024 по 26.04.2024, з 15.05.2024 по 28.05.2024, з 01.08.2024 по 04.11.2024, з 23.11.2024 по 01.02.2025 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, тобто відповідачем 2 таке не розглядалось питання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи відповідача-2 про правомірність своїх дій спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі доводи судом до уваги не беруться.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку спірному рішенню, яке зумовило звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФ України у Львівській області від 10.06.2025 № 11 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком не відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям правомірності та порушує право позивача на призначення пенсії за віком, тому таке рішення слід визнати протиправним, задовольнивши першу позовну вимогу.

Суд враховує практику Верховного Суду викладену у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, що дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, тобто Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Отже, у задоволенні позовних вимог до відповідача 1 позивачу необхідно відмовити, оскільки останній не здійснював опрацювання пенсійної справи позивача та не приймав жодних рішень.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити призначення та виплату пенсії, суд зазначає, що питання призначення та виплати пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/72608654), яка зводиться до того, що суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу.

Інші позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області:

- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.1983 по 24.08.1983;

- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період служби з 15.10.1984 по 27.12.1993 на пільгових умовах з розрахунку один рік роботи у вказаний період часу як один рік та шість місяців;

- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди служби з 08.01.2023 по 07.08.2023, з 19.08.2023 по 16.10.2023, з 05.11.2023 по 19.11.2023, з 01.02.2024 по 26.04.2024, з 15.05.2024 по 28.05.2024, з 01.08.2024 по 04.11.2024, з 23.11.2024 по 01.02.2025 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці;

- повторно розглянути заяву позивача від 02.06.2025 про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення по суті заяви, з урахуванням висновків наданих судом у цьому рішенні.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10.06.2025 № 11 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.1983 по 24.08.1983.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період служби з 15.10.1984 по 27.12.1993 на пільгових умовах з розрахунку - один рік за один рік та шість місяців.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди служби з 08.01.2023 по 07.08.2023, з 19.08.2023 по 16.10.2023, з 05.11.2023 по 19.11.2023, з 01.02.2024 по 26.04.2024, з 15.05.2024 по 28.05.2024, з 01.08.2024 по 04.11.2024, з 23.11.2024 по 01.02.2025 на пільгових умовах з розрахунку - один місяць служби за три місяці.

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.06.2025 про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення по суті заяви, з урахуванням висновків наданих судом у цьому рішенні.

7. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

8. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, вул. Саєнка Андрія, буд. № 10, м. Фастів, Київська обл.; ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів; ).

Повне рішення суду складено 29.09.2025.

Суддя Кондратюк Юлія Степанівна