Справа № 240/22349/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22349/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

29 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кос Людмили Миколаївни яка діє в інтересах ОСОБА_4 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 звернулись до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, у якому просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, солдата ОСОБА_6 , викладене у пункті 4 протоколу рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 жовтня 2024 року № 31/в;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 - сина загиблого ОСОБА_6 передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України, солдата ОСОБА_6 , у розмірі встановленому пунктом З статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (15 мільйонів гривень) у рівних частках.

2. В обґрунтування позову вказали, що 02.08.2023 при виконанні бойового завдання під час ворожого кулеметного обстрілу позиції «СУДАК» близько 17:40-18:20 поблизу населеного пункту Стельмахівка, Сватівського району Луганської області ОСОБА_6 отримав поранення несумісні із життям.

3. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 - сина загиблого ОСОБА_6 звернулися до комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грощової допомоги та компенсаційних сум.

4. Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду "Питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 жовтня 2024 року № 31/в (пункт 4 протоколу) відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги. Обґрунтовуючи позов зазначають, що у протоколі засідання комісії зазначено те, що загибель ОСОБА_6 є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. При цьому у своєму висновку комісія спиралася на результати судово - токсикологічної експертизи, згідно яких в крові ОСОБА_6 виявлено алкоголь у кількості 0,54 %, що відповідно до статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ є підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. Позивачі не погоджуються із зазначеним рішенням відповідача та зазначаються, що зважаючи на те, що смерть військовослужбовця ОСОБА_6 настала у результаті ворожого обстрілу, а не стала результатом нібито вживання ним алкоголю і вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння, які призвели до його загибелі, і враховуючи те, що відсутні інші причини, які б унеможливлювали призначення і виплату одноразової грошової допомоги його рідним, вважаю, що найбільш ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача та зобов`язання призначити та виплатити таку допомогу. Просили позов задовольнити.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. 24 червня 2025 року рішенням Житомирського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено частково.

6. Визнано протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, солдата ОСОБА_6 , викладене у пункті 4 протоколу рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 жовтня 2024 року № 31/в.

7. Зобов`язано комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю солдата ОСОБА_6 , з урахуванням висновків рішення суду.

8. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

9. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 8644 ( вісім тисяч шістсот сорок чотири) гривні 00 копійок.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Апелянт Міністерство оборони України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

11. Апелянт зазначив, що підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється зазначені у статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, зокрема призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком: а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги. Аналогічна норма міститься у пункті 19 порядку №975. Згідно з довідки Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 02-06/1377 від 15.09.2023, за результатами проведення судово-токсикологічної експертизи в крові ОСОБА_6 виявлено алкоголь у кількості 0,54 ‰. Зазначена довідка врахована при проведені службового розслідування, зокрема у Акті службового розслідування, затвердженому командиром військової частини 17.10.2023. Рішення Міноборони прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Просить відмовити у задоволенні позову.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

12. Відповідно до наказу №23 від 25.02.2022, ОСОБА_6 є таким, що прибув до військової частини НОМЕР_1 , зарахований в списки особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 23).

13. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14. За фактом його загибелі було призначено службове розслідування, за результатом якого складено Акт від 17.10.2023. У п. 6.2 якого вказано: "Вважати загибель гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_6 такою, що сталась під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загибель НЕ пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, Є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, НЕ є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження."

15. В матеріалах справи міститься лист Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.09.2023 №02/06-1377 (а.с. 118 на звороті) у якому вказано: При проведенні судово-токсикологічної експертизи в крові трупа військовослужбовця ОСОБА_6 був виявлений алкоголь у кількості 0,54 " проміле (Висновок експерта №16/2186-С/23 від 10.08.2023).

16. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.01.20254 № 22 , солдата ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті отриманих поранень (вибухова травма внаслідок воєнних дій) у зв`язку зі смертю виключено з 03.08.2023 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. В абзаці другому пункту 2 цього наказу зазначено, що смерть пов`язана із виконанням обов`язків військової служби.

17. Встановлено, що позивачі звернулись до відповідача із заявами та доданими до них документами про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі та в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року

18. У витягу з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 жовтня 2024 року №31/в, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

19. У висновку Комісії від 11 жовтня 2024 року №31/в вказано:

"Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 22 від 22.01.2024 ОСОБА_6 загинув в результаті отриманих поранень (вибухова травма).

Згідно довідки Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 02-06/1377 від 15.09.2023, за результатами проведення судово-токсикологічної експертизи в крові ОСОБА_6 виявлено алкоголь у кількості 0,54 % (висновок експерта № 16/2183-С/23 від 10.08.2023).

20. Статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є адміністративним правопорушенням.

21. Статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння" (а.с. 15)

22. Звертаючись до суду з позовом, позивачі вважають вказану відмову протиправною, а свої право та інтереси порушеними.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

23. Позивачі зазначили, що 02.08.2023 при виконанні бойового завдання під час ворожого кулеметного обстрілу позиції «СУДАК» близько 17:40-18:20 поблизу населеного пункту Стельмахівка, Сватівського району Луганської області ОСОБА_6 отримав поранення несумісні із життям. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 - сина загиблого ОСОБА_6 звернулися до комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грощової допомоги та компенсаційних сум. Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду "Питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 жовтня 2024 року № 31/в (пункт 4 протоколу) відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги. Обґрунтовуючи позов зазначають, що у протоколі засідання комісії зазначено те, що загибель ОСОБА_6 є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. При цьому у своєму висновку комісія спиралася на результати судово - токсикологічної експертизи, згідно яких в крові ОСОБА_6 виявлено алкоголь у кількості 0,54 %, що відповідно до статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ є підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. Позивачі не погоджуються із зазначеним рішенням відповідача та зазначаються, що зважаючи на те, що смерть військовослужбовця ОСОБА_6 настала у результаті ворожого обстрілу, а не стала результатом нібито вживання ним алкоголю і вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння, які призвели до його загибелі, і враховуючи те, що відсутні інші причини, які б унеможливлювали призначення і виплату одноразової грошової допомоги його рідним, вважаю, що найбільш ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача та зобов`язання призначити та виплатити таку допомогу. Просили позов задовольнити.

24. Відповідач вказав, що підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється зазначені у статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, зокрема призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком: а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги. Аналогічна норма міститься у пункті 19 порядку №975. Згідно з довідки Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 02-06/1377 від 15.09.2023, за результатами проведення судово-токсикологічної експертизи в крові ОСОБА_6 виявлено алкоголь у кількості 0,54 ‰. Зазначена довідка врахована при проведені службового розслідування, зокрема у Акті службового розслідування, затвердженому командиром військової частини 17.10.2023. Рішення Міноборони прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Просить відмовити у задоволенні позову.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

25. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовців та членів їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах, встановлюються Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей № 2011-ХІІ від 20.12.1991. (далі - Закон № 2011-ХІІ)

26. Згідно зі статтею 1 Закону № 2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

27. Законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів. (частина 1 статті 11 Закону № 2011-ХІІ)

28. Так, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-12 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

29. Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень.

30. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-12 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

31. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві.

32. Виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється у випадках, передбачених статтею 1184 Кодексу цивільного захисту України, статтею 101 Закону України "Про Національну поліцію" та статтею 164 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

33. Так, відповідно до частини першої статті 164 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

34. Як уже зазначалось, у цій справі судом першої інстанції встановлено, що фактичною підставою для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, відповідач визначив факт виявлення у загиблого ОСОБА_6 алкоголю в концентрації 0,54 %.

35. Проте, колегія суддів вважає такі висновки апелянта не обгрунтованими, оскільки сам по собі факт виявлення в загиблого військовослужбовця алкоголю, не є безумовною підставою для відмови у призначенні й виплаті одноразової грошової допомоги особам, які мають право на її отримання.

36. Колегія суддів зазначає, що тлумачення приписів пунктів «а», «б» частини першої статті 164 Закону № 2011-ХІІ, дає підстави дійти висновку про те, що підставою для відмови у призначенні й виплаті одноразової грошової допомоги є факти вчинення військовослужбовцем адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, наслідком чого стала загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності такого військовослужбовця.

37. Тобто, відмова у призначенні й виплаті одноразової грошової допомоги, може мати місце лише тоді, коли вчинення військовослужбовцем адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, безпосередньо зумовили його загибель (смерть), поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткову втрату працездатності без встановлення інвалідності.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

38. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

39. Надаючи оцінку відмові, вказаній у оскаржуваному рішенні колегія суддів наголошує, що за змістом частини 1 статті 16-4 Закону №2011-ХІІ та пункту 19 Порядку № 975, зазначена допомога не призначається з підстав, наведених цими нормами, лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).

40. Водночас, сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

41. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 640/6477/19 від 29.06.2022.

42. Разом з тим, як було зазначено у спірному рішенні апелянтом вказано, що при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_6 виявлено алкоголь в концентрації 0,54 проміле.

43. Однак, до суду не надано доказів, що відносно ОСОБА_6 не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_6 не було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 172-20 КУпАП, а від так у Відповідача відсутні будь які правові підстави стверджувати, що військовослужбовець вчинив правопорушення передбачене ст. ст. 172-20 КУпАП яке призвело до негативних наслідків у вигляді смерті.

44. Разом з тим, у листі Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 15.09.2023 №02/06-1377 (а.с. 118 на звороті) у якому вказано: "За результатами проведення судово-медичної експертизи трупа Військовослужбовця ОСОБА_6 була встановлена причина смерті "Вибухова травма" ("Висновок експерта" №12-19/593-ЧТ/23 від 04.08.2023 )".

45. Колегія суддів наголошує, що причина смерті померлої особи має бути відображена саме у лікарському свідоцтві про смерть, яке видається у встановленому законодавством порядку відповідальною особою, зокрема, судово-медичним експертом.

46. Так у лікарському свідоцтві про смерть №12-19-593Чт-23 вказано: причина смерті - вибухова травма (а.с. 112 на звороті). Місце й обставини, при яких відбулась травма - військові дії.

47. На підставі наданих сторонами письмових доказів суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у відповідача не було правових підстав для тверджень про те, що смерть ОСОБА_6 є наслідком вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння, а відтак і для відмови у призначенні позивачці одноразової грошової допомоги з наведених підстав.

48. За такого правого регулювання та встановлених обставин, висновок відповідача про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги є безпідставним, оскільки документи, на які посилається відповідач, що слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення, в розумінні статті 76 КАС України, не є належними та достатніми.

49. Враховуючи вищевикладене, під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними та достовірними засобами доказування правомірність прийнятого рішення, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягало скасуванню.

50. З огляду на те, що суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки, а прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача виплатити позивачам одноразову грошову допомогу, без перевірки наявності чи відсутності усіх підстав для відмови у її виплаті, може бути необґрунтованим.

51. Колегія суддів зазначає, що за таких обставин, належним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву та додані до неї документи про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в порядку і розмірі, передбаченому Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням висновків суду першої інстанції , що викладені у цьому рішенні.

52. Вказаний правовий висновок в частині обрання належного способу захисту порушеного права узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.01.2024 по справі № 480/4122/22.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

53. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

54. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

55. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

56. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

57. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

58. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Міністерства оборони України слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.