Справа № 160/18433/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» в особі представника Гелетія Максима Тарасовича до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-
25.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 24.06.2025 року через систему «Електронний суд» позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» в особі представника Гелетія Максима Тарасовича до Дніпровської митниці, в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000177/1 від 10.06.2025 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2025/000362 від 10.06.2025 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів та спірна картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в яких митна вартість визначена не за ціною договору, а за резервним методом, є неправомірним, оскільки митному органу було надано всі необхідні документи, які в повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товарів (числові значення складових митної вартості товарів) і жодних розбіжностей такі документи не містили. Посилання ж митного органу, як на підставу виникнення у нього сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, на нижчий ціновий рівень імпортованого позивачем товару порівняно з митним оформленням інших ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, є нормативно необґрунтованими, оскільки лише сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта та не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2025 року зазначена вище справа розподілена та 26.06.2025 року передана судді Пруднику С.В.
30.06.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду.
В період з 15.08.2025 року по 29.08.2025 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній основній відпустці.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, Між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» (далі позивач) та "SHANDONG AIGUO FORGING CO., LTD" Китай був укладений зовнішньо-економічний контракт №AIGUO-UA20250211 від 11.02.2025 р. (далі Контракт).
За умовами даного контракту, товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» (Покупець) купує товар у " SHANDONG AIGUO FORGING CO., LTD " Китай (Продавець).
Відповідно до п. 4.2. Загальна сума Контракту визначається сумою підписаних специфікацій на товар та визначається як вартість товару (партії товару), поставка якого здійснюється відповідно до Специфікацій.
У відповідності до пункту 4.3. Валютою контракту є долар США.
На умовах та в рамках зовнішньо - економічного контракту на підставі Специфікації №AG-250211 від 11.02.2025 року та Інвойсу № AG-250307L від 07.03.2025 було організовано поставку товарів з Китаю до України, а саме: Заготовка фланця у загальній кількості 3328 шт. на суму 25 442,76 доларів США.
На підтвердження митної вартості товарів до митного органу було надано наступні документи:
Сертифікат якості (Certificate of qualitу) №250315-1 від 15.03.2025;
Сертифікат якості (Certificate of quality) №250315-2 від 15.03.2025;
Пакувальний лист (Packing list) б/н від 07.03.2025;
Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №AG-250307L від 07.03.2025;
Коносамент (Bill of lading) №ZH250300389 від 25.03.2025;
Автотранспортна накладна (Road consigument note) б/н від 04.06.2025;
Супровідний документ Т1 №25PL322080NSIILKM3 від 05.06.2025;
Документи про статус особи, яка подає митну декларацію;
Банківський платіжний документ, що стосується товару №342 від 13.02.2025;
Банківський платіжний документ, що стосується товару №346 від 14.03.2025;
Рахунок-фрактура про надания транспортно-експедиційних послуг №7923 від 05.06.2025;
Документ, що підтверджує вартість перевезення Довідка № 6840 від 05.06.2025;
Специфікація № AG-250211 від 11.02.2025;
Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №AIGUO-UA20250211 від 11.02.2025;
Договір про надання послуг митного брокера №БД-6 від 11.01.2016;
Договір (контракт про перевезення) №011222-001 від 01.12.2022;
Уповноваженою особою митниці було складено та направлено декларанту повідомлення із викладенням сумнівів, наступного змісту:
Відповідно до пункту 4.1.3-А договору транспортно-експедиційне обслуговування від 01.12.2022 №011222-001 «при перевезенні вантажу морським сполученням в режимі імпорт-клієнт (ТОВ «Металінсайт») оплачує платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу,агентські,портові збори і т.п, протягом трьох (3) банківських днів з моменту виставлення експедитором рахунку, але до вивозу вантажу з порту.
Наданими до митного оформлення документами, не підтверджено здійснення оплати витрат за рахунком на оплату № 7923 від 05.06.2025. Відповідно до пункту 4.1.3-Г договору транспортно-експедиційне обслуговування від 01.12.2022 №011222-001 на клієнта може бути покладено витрати на внутрішньо портове зберігання вантажу, використання інфраструктури порту, понаднормове зберігання товару в порту/терміналі, демередж. Документальне підтвердження витрат за п.2,3 рахунку на оплату №7923 від 05.06.2025 не підтверджено рахунками з порту та супутніми витратами по іноземній території. Враховуючи вищезазначене, згідно наданих товаросупровідних документів на шляху транспортування оцінюваного товару, можливе не включення до митної вартості товару витрат на завантаження/розвантаження, страхування товару. П.1.3 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.12.2022 №011222-001 зазначено, що умови перевезення, вид вантажу, вид транспорту, вартість послуг Експедитора встановлюються за угодою Сторін. Під кожне перевезення Клієнт надає Експедитору Заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт розвантаження, місце доставки вантажу) і т.д.(п.1.3). Зазначені Заявки до митного оформлення не надано. У відповідності до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 р. №65, собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Відповідно до частини третьої пункту 2 частини одинадцятої статті 58 Кодексу витрати на транспортування товару після його ввезення не включаються до митної вартості за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню.
Відповідно до товаротранспортної накладної ЦМР від 04.06.2025 №б/н перевізником оцінюваного товару є ПП ОСОБА_1 . Документи, які б підтверджували правові відносини між ПП ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " МЕТАЛІНСАЙТ " всупереч статті 53 МКУ до митного оформлення не надано, тобто не подано один з основних документів. Враховуючи наявність двох експедиторів в наданих до митного оформлення документах не підтверджено врахування винагороди ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ», ПП ОСОБА_1 , а також ознак того, що сума експедиторської винагороди у розмірі 500,00 грн. відповідає витратам, понесеним експедитором в саме межах митної території України. Плата перевізнику за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, є частиною загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 Митного кодексу України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.
Згідно відомостей коносамента від 25.03.2025 № ZH250300389 наведено відомості про безпосереднього перевізника, - компанію «UNICORN (SHENZHEN) SUPPLY CHAIN CO., LTD» та експедитора - «BOXLINE UCL». Таким чином, компанія ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» не здійснювала експедирування товарів за цим коносаментом у контейнері MRKU7540010. Відомості про договірні відносини між ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» та «BOXLINE UCL» до митного контролю не надані, рахунки про вартість експедиторських послуг від компанії «BOXLINE UCL» до митного контролю не надано. Відповідно до інформації інтернет ресурсу www.maersk.com контейнер з товаром № MRKU7540010 на морському судні «LISA/513W» 25.03.2025 вийшов з порту Qingdao (Китай), 05.04.2025, контейнер з товаром прибув у порт Tanjung Pelepas (Малайзія), де контейнер було перевантажено на морське судно «NCL NORLAND/514W» і 21.04.2025 відправлено у порт Гданськ (Польща). Враховуючи те, що товар в контейнері знаходився в порту Tanjung Pelepas (Малайзія) тривалий термін (з 05.04.2025 по 21.04.2025) в поданих до митного оформлення документах відсутня інформація про вартість знаходження товару у вищезазначеному порту в тому числі вартість витрат на зберігання контейнеру та демередж. Судно «NCL NORLAND/514W» прибуло у порт Гданськ 29.05.2025. Інформація щодо перевантаження контейнера № MRKU7540010 на інші судна, розвантажувальні роботи за маршрутом порту NINGBO (Китай) до порту Гданськ (Польща), а також включення вартості таких робіт до вартості перевезення зазначеного контейнера не відображено у наданих документах. Надана довідка на транспортні витрати від 05.06.2025 №6840 не містить відомості про протяжність маршруту перевезення у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Зазначене вище свідчить про відсутність у наданих до митного контролю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару».
У відповідь на повідомлення митного органу, декларантом ФОП ОСОБА_2 було направлено листи про надання додаткових документів на спростування наведених митницею сумнівів та зазначено, що надано всі наявні додаткові документи.
Також, декларантом було надано довідку ТОВ «Євро-Форвардінг» № 6840 від 05.06.2025 року, в якій зазначається, що «вартість міжнародного морського перевезення вантажу в контейнері MRKU7540010, по коносаменту ZH250300389, що слідував за маршрутом: порт завантаження Qingdao (China) - порт прибуття Gdansk (Poland), складають: 62 846 грн. 59 коп.
Транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України, включаючи НРР , складські послуги, оформлення Т1 складають: 67 036 грн. 37 коп.
Міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України до митного кордону м/п Ягодин, Україна автомобілем AC1471HT/AC3192XG складають: 55 800 грн. 00 коп. В тому числі навантажувально-розвантажувальні роботи. Страхування вантажу не проводилось.
Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, з приводу припущень митного органу про «посередницький характер угоди (тобто наявний факт перепродажу оцінюваного товару, що свідчить про наявність додаткової складової, як мінімум - комерційної надбавки)» слід зазначити, що в КНР має власні, притаманні соціалістичній республіці риси економічного устрою. Так, зазвичай, великі виробничі підприємства не приймають участі у безпосередньому збуті та експорті товару, для вказаних цілей утворюються відокремлені підрозділі в структурі підприємства. Таким чином, уповноважені особи Дніпровської митниці дійшли до хибних висновків, які ґрунтуються виключно на відмінностях у назвах основної виробничої компанії та її експортного підрозділу, такі припущення основані виключно на необізнаності у специфіці економічного устрою в КНР та спрямовані на утворення штучних перешкод імпортеру. В той же час жодних документальних підтверджень своїм припущенням митним органом не надається. З приводу ж відомостей про безпосереднього перевізника товару, то згідно до умов Договору транспортної експедиції між ТОВ «Євро Форвардінг» та ТОВ «Металінсайт», зокрема п. 2.2.4, Сторонами погоджено, що Експедитор має право Доручити виконання цього договору третій особі». Отже, ТОВ «Металінсайт» не зобов`язаний визначати ланцюг контрагентів ТОВ «Євро Форвардінг» й доводити, що саме ця компанія залучила тих чи інших перевізників, оскільки таке право надано Експедитору умовами договору. Таким чином, сумніви митного органу є необґрунтованими, крім того, відповідно до умов договору про транспортно-експедиторське обслуговування №011222-001 від 01.12.2022 ТОВ «Євро Форвардінг» було сформовано рахунок на оплату № 4089 від 28 березня 2025 р., який був оплачений позивачем. Таким чином, позивач в повній мірі документально підтвердив всі складові витрат на транспортно-експедиційні послуги. Однак, на підставі поданих документів Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000177/1 від 10.06.2025 року, а також складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2025/000362 від 10.06.2025 року.
Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000177/1 від 10.06.2025 року було здійснено коригування вартості за одиницю товару, а саме: Фітинги для зварювання встик для труб з чорних металів, що застосовується для з`єднання сталевих труб між собою або з`єднання сталевих труб з обладнанням у трубопроводних системах, не побутового призначення : Заготовка фланця 1-150-6 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 150 шт. Заготовка фланця 1-200-6 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 50 шт. Заготовка фланця 1-600-6 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 40 шт. Заготовка фланця 1-20-10 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 200 шт. Заготовка фланця 1- 32-10 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 200 шт. Заготовка фланця 1-50-10 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 300 шт. Заготовка фланця 1-100-10 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 300 шт. Заготовка фланця 1-400-10 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 30 шт. Заготовка фланця 1-600-10 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 20 шт. Заготовка фланця 1-1400-10 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 4 шт. Заготовка фланця 1-20 -16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 200 шт. Заготовка фланця 1-100-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 200 шт. Заготовка фланця 1-300-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 20 шт. Заготовка фланця 1-500-25 ст20 ДСТУ ГОСТ 12820:2008 - 4 шт. Заготовка заглушки фланцевої 1- 50-40 ст3сп АТК 24.200.02 -90 - 50 шт. Заготовка заглушки фланцевої 1-80-40 ст3сп АТК 24.200.02-90 - 50 шт. Заготовка фланця 1-25-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 200 шт. Заготовка фланця 1-50-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 500 шт. Заготовка фланця 1-80-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 100 шт. Заготовка фланця 1-150-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 30 шт. Заготовка фланця 1-200-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 40 шт. Заготовка фланця 1-250-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 30 шт. Заготовка фланця 1-350-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 10 шт. Заготовка фланця 1- 500-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 16 шт. Заготовка фланця 1-600-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 12 шт. Заготовка фланця 1-800-16 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 4 шт. Заготовка фланця 1-50-40 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 250 шт. Заготовка фланця 1-100-40 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 30 шт. Заготовка фланця 1-50-63 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 100 шт. Заготовка фланця 1-150-63 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 80 шт. Заготовка фланця 1-700-63 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 4 шт. Заготовка фланця 1-350-100 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 2 шт. Заготовка фланця 1- 400-100 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 4 шт. Заготовка фланця 1-25 -160 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 80 шт. Заготовка фланця 1-150-160 ст20 ДСТУ ГОСТ 12821:2008 - 18 шт. Торгівельна марка - Aiguo. Виробник -Shandong Aiguo Forging Co., Ltd. Країна виробництва - CN.

Розрахована декларантом митна вартість товару становила 25 442,76 доларів США, а вартість митних платежів 322 751,37 грн., внаслідок протиправних дій відповідача у вигляді коригування митної вартості вартість митних платежів склала 738 815,28 грн.

Як вбачається з картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, причини за яких митний орган відмовляє у митному оформленні товарів полягають у припущеннях та необґрунтованих сумнівах щодо заявленої декларантом вартості товару. Інспектор при складанні даної картки відмови посилається на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару.

Внаслідок коригування вартості товарів митним органом, сума додаткових нарахувань (ввізне мито та ПДВ) склала 416 063,91 грн.

Не погоджуючись із здійсненим відповідачем коригуванням митної вартості імпортованого товару, Товариство звернулось до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 «Резервний метод» МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 року у справі №826/10733/15 та від 19.02.2019 року у справі №826/2312/16 від 05 грудня 2019 року у справі №826/3102/16 і в постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 року у справі № 21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21-591а15) та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як вінтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні по справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06, п. 49-51) Європейський Суд вказав, що накладання органами державної влади на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку становило втручання в його майнові права у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів». Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Jatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, пункт 58, ЄСПЛ 1999-II).

Говорячи про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» № 26449/95, пункт 54, від 9 листопада 1999 року). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП], № 33202/96, пункт 109, ЄСПЛ 2000-І).

Таким чином, будь-які дії, спрямовані на позбавлення особи її майна, є незаконними, якщо контролюючі органи діють не у відповідності до закону.

Слід зазначити, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі №826/16046/16.

Отже, чинним законодавством чітко врегульовано, що застосування резервного методу, здійснюється лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, та виключно після процедури консультацій між митним органом та декларантом, в ході яких декларант обґрунтовує неможливість застосування основного та наступних методів.

В порушення чинного законодавства відповідачем в рішенні про коригування митної вартості не обґрунтовано причини не застосування попередніх методів і застосування останнього - резервного методу.

Крім того, єдиною підставою для коригування митної вартості товарів для відповідача слугувала інформація з електронної бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) ДФС України щодо митного оформлення подібних (аналогічних) товарів з вищим рівнем митної вартості.

З цього приводу Верховний Суд в своїй постанові від 04.09.2018 р., у справі №818/1186/17 звернув увагу, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Варто зазначити, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 14.07.2020 року у справі №809/1734/16, від 10.06.2021 року у справі №815/6854/17, від 21.10.2021 року №420/4820/19) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Також, у силу правового висновку Верховного Суду від 13.01.2022р. у справі №520/11061/2020: 1) недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів, що узгоджується із висновками постанови Верховного Суду від 21.08.2018р. у справі №804/1755/17 та від 25.05.

З огляду на викладене, відповідачем, ані спростовано заявлену першим методом митну вартість товару, ані доведено рівень вартості товару, що встановлено в оскаржуваному рішенні шляхом використання резервного методу.

Відповідач повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення (у цьому випадку рішення про відмову у митному оформленні товару); відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

У свою чергу декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено митним органом.

Відповідачем не вказувалися документи з вичерпного переліку передбаченого частиною третьою статті 53 МК України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом. Так, починаючи відповідач наводив лише коментарі до вже наданих документів.

Інші розбіжності, на які вказав відповідач, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів і не позбавляють позивача права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

Таким чином, відповідачем протиправно скориговано митну вартість товару та винесено рішення про коригування митної вартості товарів.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Виходячи з викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими і їх необхідно задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 7415,17 грн.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 7415,17 грн. підлягає стягненню з Дніпровської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» в особі представника Гелетія Максима Тарасовича до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000177/1 від 10.06.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2025/000362 від 10.06.2025 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» () за рахунок бюджетних Дніпровської митниці () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 7415,17 грн. (сім тисяч чотириста п`ятнадцять гривень 17 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник