Справа № 930/2082/25
Суддя: Алєксєєнко В. М.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 930/2082/25
Провадження №2-а/930/34/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Загребельному О.С.

за участю представника позивача адвоката: Поліщука В.А.

представника відповідача -

Департаменту патрульної поліції України: Бабатенко Г.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Поліщук Володимир Анатолійович до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Поліщук В.А. звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

У заявленому адміністративному позові представник позивача в його обґрунтування посилається на те, 25.08.2025 року у застосунок Дія Непокульчицькому Михайлу Вікторовичу надійшло повідомлення, що відносно нього винесено постанову ЕНА 05533339 від 20 серпня 2025 року за ст.122 ч.2 поруш. водіями т/з правил проїзду перехресть, а саме:водій керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч. Транспортний засіб: LAND ROVER RANGE ROVER з .н.з. НОМЕР_1 20.08.2025 року. Сума штрафу 510,00 гривень.

Оскаржувану постанову вважають незаконною, такою, що підлягає скасування, з наступних підстав.

ОСОБА_1 не керував транспортним засобом LAND ROVER RANGE ROVER з д.н.з. НОМЕР_1 20.08.2025 року, а отже і не міг вчинити інкриміноване адміністративне правопорушення.

Транспортний засобі LAND ROVER RANGE ROVER з д.н.з. НОМЕР_1 не належить ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а постанову про адміністративне правопорушення винесено без присутності ОСОБА_1

11 вересня 2025 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача Департаменту патрульної поліції України Бабатенко Г.П., в якому проти заявленого адміністративного позову заперечує, просить відмовити у його задоволені, посилаючись на те, що під час патрулювання Голосіївського району міста Києва було виявлено транспортний засіб під керування ОСОБА_1 , який при здійснення повороту ліворуч не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку.

Відреагувавши на дане правопорушення інспектори подали спеціальний звуковий сигнал і ввімкнули проблисковий маячок синього та червоного кольору з вимогою зупинки даного транспортного засобу.

Водій, ігноруючи вимогу поліцейських почав збільшувати швидкість і намагався втікти, інспектори почали переслідування даного ТЗ .

Після тривалого переслідування, водій заїхав на даному тз з кущі, вибіг з автомобіля та почав намагатися потрапити додому, покинувши заведений транспортний засіб біля будинку в кущах.

Тікаючи Позивач загубив кросівок, інспектор намагалася перешкодити водієві (Позивачеві) покинути місце події, водій почав кричати та зухвало себе поводити, зазначаючи, що він начебто не здійснював керування і він не розуміє чому вони за ним їхали.

Під час спілкування з водієм виникла підозра, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, водій відмовився.

Пізніше на місце події вибіг якийсь чоловік, який почав перешкоджати здійснювати покладені на поліцейських обов`язки, тим самим намагаючись допомогти ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Пізніше інспектори зачитали Позивачеві його права та зазначили підставу зупинки.

На місці було винесено оскаржувану постанову серії ЕНА № 05533339 від 20.08.2025 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 429327 від 20.08.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (п. 2.5 ПДР).

Таким чином, Постанова винесена з дотриманням положень діючого законодавства України.

Враховуючи вищенаведені факти, інспектор під час складання Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності Позивача за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, діяв відповідно до покладених на нього повноважень, а також виконував процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП, а тому не має підстав для скасування даної Постанови, крім того керування транспортним засобом ОСОБА_1 доведено.

15 вересня 2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача адвоката Поліщука В.А., в якій він не погоджується із запереченнями Відповідача проти позову та відхиляє їх, з наступних мотивів.

Відповідач до Відзиву на позовну заяву не надав доказів вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Також в порушення законодавства, оскаржувана постанова була винесена без присутності позивача.

Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 29.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Поліщук В.А. просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення за ст.122 ч.2 КУпАП.

У судовому засіданні представник відповідача Бабатенко Г.П., проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, підтримує пояснення викладені у відзиві на позовну заяву та зазначила, що відеозаписом наданого до відзиву підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 серпня 2025 року інспектором 2 взводу 1 роти 1 бат. полк-1 Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Настасюк І.В. прийнята постанова серії ЕНА №5533339 якою до водія ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинене ним адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме 20.08.2025 р. о 23:50 год. у м.Київ вул.Метрологічна, 111, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч чим порушив п.9.2.б ПДР України.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться обов`язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.9.2.б. ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із оглянутого відеозапису, який долучений відповідачем до відзиву, чітко підтверджується факт вчинення водієм ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, відеозапис містить інформацію про обставини події та підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також проведення поліцейським розгляду адміністративної справи у відповідності до вимоги законодавства.

На відеозаписі 472113 зафіксовано як працівниками поліції було здійснено зупинку керованого транспортного засобу, роз`яснено причину зупинки. Водія було ознайомлено з правами передбаченими ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також строками оплати та оскаржання постанови.

Посилання позивача про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП до уваги судом не береться, так як вони повністю спростовуються долученим відеозаписом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. №1376, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-УІІ «Про внесення змін де деякий законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно до частини другої статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Водночас, за приписами частини четвертої статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 - 126.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено те, що позивач керуючи автомобілем, не допустив порушення Правил дорожнього руху.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Поліщук Володимир Анатолійович до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення

Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейський суд з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 251, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Поліщук Володимир Анатолійович до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини четвертої статті 286 КАС України.

Суддя: В.М. Алєксєєнко