Справа № 420/25926/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каравана Р.В.

за участю секретаря судового засідання - Мілєвої М.С.,

представника позивача - Ткачова А.В.,

представника відповідача - Кузьменка І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за правилами окремого позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-272, 287 КАС України справу за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування постанови.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ІНФОРМАЦІЯ_1 31.07.2025 через систему «Електронний суд» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Херсонській області, в АР Крим та м.Севастополі ПМУМЮ (м. Одеса) Кузьменка Ігоря Миколайовича від 15 липня 2025 року по виконавчому провадженню №78620039 про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.;

зупинити виконавче провадження №78620039 на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВПВР УЗПВР у Херсонській області, в АР Крим та м.Севастополі ПМУМЮ (м. Одеса) судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням наданих позивачем уточнень зазначено, що 15 липня 2025 року старшим державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Херсонській обл., в АР Крим та м.Севастополі ПМУМЮ (м.Одеса) Кузьменком Ігорем Миколайовичем після відкриття виконавчого провадження було винесено дві постанови у виконавчому провадженні №78620039: (1) про стягнення з позивача виконавчого збору; (2) про стягнення витрат виконавчого провадження. Зазначені постанови були прийняті в межах примусового виконання рішення суду, боржником за яким визначено ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначена постанова державного виконавця створило загрозу неправомірного стягнення коштів з позивача. Позивач є військовою установою, що фінансується за рахунок державного бюджету, і витрати на сплату виконавчого збору не були передбачені кошторисом позивача. Вилучення цих коштів поставить під загрозу виконання позивачем обов`язкових видатків, зокрема виплат за судовими рішеннями, сплати судового збору тощо.

Вказує, що з 19.08.2022 року набув чинності Закон України №2468-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави", яким, зокрема забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

Вказаним Законом внесено зміни в п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», зокрема доповнено положеннями, що включають абз. 22, за змістом якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: - зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Навіть якщо не брати до уваги статус позивача як військової установи, примусове виконання рішення у даній справі не могло здійснюватися з інших підстав. Територіально позивач знаходиться в Херсонській області, яка офіційно віднесена до переліку територій, на яких ведуться активні бойові дії. Згідно із змінами внесеними до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" Законами № 2129-IX від 15.03.2022, № 2468-IX від 28.07.2022, № 3048-IX від 11.04.2023, забороняється відкриття виконавчих проваджень та вчинення примусових виконавчих дій на території територіальних громад, що належать до зон активних бойових дій або тимчасово окупованих територій (з дати включення території до відповідного переліку до моменту її виключення з переліку). Таким чином, будь-які виконавчі заходи в зоні бойових дій є незаконними.

Відповідач з поданою позовною заявою не погоджується. У поданому відзиві вказує, що на примусовому виконанні у Відділі ПВР перебуває виконавче провадження № 78620039 з примусового виконання виконавчого листа № 420/32150/24 виданого 01.07.2025 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

15.07.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кузьменком Ігорем Миколайовичем відкрито виконавче провадження № 78620039, про що винесено відповідну постанову.

Того ж дня головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кузьменком Ігорем Миколайовичем у виконавчому провадженні № 78620039, винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000грн. з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята);

за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Вказує, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця та прямою нормою Закону України «Про виконавче провадження». Саме тому на час відкриття виконавчого провадження у державного виконавця відсутні законні підстави для того, щоб не вирішувати питання про винесення постанови про стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження.

Вважає, що прийнята в рамках виконавчого провадження № 78620039 постанова від 15.07.2025 про стягнення виконавчого, збору у розмірі 32000грн. є обґрунтованою, правомірною, винесеною у відповідності до вимог ст. 1, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та скасуванню не підлягає.

Вважає, що положення пункту 10-2 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» стосується саме заборони органам державної виконавчої служби (державним виконавцям) та у передбачених цим Законом випадках приватним виконавцям, здійснювати покладені державою на них функції з примусового виконання рішень судів та інших органів безпосередньо на тимчасово окупованих територіях або в зоні бойових дій та не залежить від місця знаходження боржника, в тому числі, якщо вони знаходяться на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, a залежить від місця знаходження відповідного органу державної виконавчої служби.

Вказує, що в рамках здійснення виконавчого провадження ВП №78620039 здійснюється виконання виконавчого листа щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживних цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум, яка є складовою грошового забезпечення.

У зв`язку з цим, на думку відповідача положення пункту 10-2 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» щодо зупинення на спірні правовідносини не розповсюджується.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування постанови залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків 5 днів з дня отримання копії ухвали.

В ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 судом визначено спосіб усунення виявлених недоліків, а саме шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та уточнену позовну заяву із належним колом учасників процесу та ідентифікатором для повного доступу до інформації про виконавче провадження №78620039, разом із копіями для відповідача та третьої особи, або належні докази повідомлення відповідача та третю особу.

13.08.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача, з метою усунення вказаних в ухвалі від 22.05.2025 недоліків позовної заяви, до Одеського окружного адміністративного суду було подано заяву про усунення недоліків (зареєстровану канцелярією суду 14.08.2025), до якої долучено квитанцію до платіжної інструкції №73873661 від 13 серпня 2025 року, що підтверджує оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. в якій уточнено позовну заяву із належним колом учасників процесу та доказами її відправки на адресу учасників справи.

Ухвалою суду від 18.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування постанови. Визначено, що справа розглядатиметься з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Призначено судове засідання по справі на 12 год. 00 хв. 05.09.2025.

Представник позивача у судовому засіданні, призначеному на 05.09.2025 позов підтримав та просив його задовольнити, наголошуючи на протиправності спірного рішення, прийнятого відповідачем.

Представник відповідача у судовому засіданні, призначеному на 05.09.2025 проти задоволення позову заперечував, наголошуючи на правомірності своїх дій та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

У судове засідання призначене на 05.09.2025 третя особа не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином.

Протокольною ухвалою суду від 05.09.2025 року продовжено розгляд справи на 20 днів, відкладено та призначено наступне судове засідання на 24.09.2025 о 14:00 годині.

Представник позивача у судовому засіданні, призначеному на 24.09.2025 позов підтримав та просив його задовольнити, наголошуючи на протиправності спірного рішення, прийнятого відповідачем.

Представник відповідача у судовому засіданні, призначеному на 24.09.2025 проти задоволення позову заперечував, наголошуючи на правомірності своїх дій та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

У судове засідання призначене на 24.09.2025 третя особа не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином.

У зв`язку з технічною несправністю системи «ВКЗ» та нестабільного мережевого підключення, проголошення судового рішення під запис не виявилось за можливе, про що секретарем судового засідання було складено відповідну довідку від 29.09.2025.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 року у справі № 420/32150/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

01.07.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/32150/24 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

15 липня 2025 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кузьменком Ігорем Миколайовичем 15.07.2025 за наслідками надходження заяви ОСОБА_1 від 11.07.2025 про відкриття виконавчого провадження винесені наступні постанови:

- про відкриття виконавчого провадження №78620039 з виконання виконавчого листа № 420/32150/24 від 01.07.2025;

- про стягнення з позивача виконавчого збору у виконавчому провадженні №78620039 у розмірі 32000,00 грн.;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №78620039.

Не погоджуючись з постановою про стягнення з позивача виконавчого збору у виконавчому провадженні №78620039 у розмірі 32000,00 грн. позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної дії виконавчого провадження та відповідних дій органу державної виконавчої служби являється Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VІІ.

За приписами ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими згідно з цим Законом, а також рішеннями, які у відповідності до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, серед іншого, законодавчо визначений комплекс певних дій, спрямованих на захист та відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012), а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012).

Так, примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII).

У відповідності до ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів.

У силу вимог ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону.

Як передбачено ч.ч.1-4 ст. 27 Закону №1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч.4 ст.42 Закону №1404-VІІІ, на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких ч.1 ст.42 Закону відносить і виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Суд зазначає, що стягнення виконавчого збору, окрім визначених законом випадків коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Початок примусового виконання рішення виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, а тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити і питання стосовно стягнення виконавчого збору.

При цьому, виходячи із наведених вище положень діючого законодавства, вирішення питання про стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження, винесення постанови про стягнення виконавчого збору після відкриття виконавчого провадження, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору після повернення виконавчого документа у тому разі якщо виконавчий збір не стягнуто, є обов`язком державного виконавця, спрямованим на перерахування відповідних коштів до Державного бюджету України.

У той же час, положеннями пункту 10-2 Розділу XIII Закону №1404-VІІІ зокрема передбачено, що зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Положення, передбачені абзацом двадцять другим цього пункту, не поширюються на рішення, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, суб`єкти, визначені в абзаці двадцять другому цього пункту, а також на рішення про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення.

Окрім того, забороняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку).

Згідно наявних в матеріалах справи доказів ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а отже знаходиться на території Херсонської міської територіальної громади.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 територія Херсонської міської територіальної громади з 01.05.2023 відноситься до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Суд зауважує, що відповідно до оскаржуваної постанови з позивача було стягнуто виконавчий збір у виконавчому провадженні №78620039 у розмірі 32000,00 грн., тобто у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати, як за примусове виконання рішення немайнового характеру.

Положеннями пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з вимогами пунктів 1, 3 частини 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до приписів частини 1 та 3 статті 24 Закону №1404-VІІІ виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Згідно з частиною 1 статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Отже з системного аналізу вказаних положень Закону №1404-VІІІ суд дійшов висновку, що примусове виконання рішень за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, тобто немайнового характеру повинні здійснюватися державним виконавцем за місцем вчинення таких дій, тобто за обставин вказаної справи за місцезнаходженням ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на території територіальної громади, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, на якій відповідно до приписів пункту 10-2 Розділу XIII Закону №1404-VІІІ заборонено відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень.

Суд вважає надуманими доводи відповідача про те, що положення пункту 10-2 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» стосується саме заборони органам державної виконавчої служби (державним виконавцям) та у передбачених цим Законом випадках приватним виконавцям, здійснювати покладені державою на них функції з примусового виконання рішень судів та інших органів безпосередньо на тимчасово окупованих територіях або в зоні бойових дій та не залежить від місця знаходження боржника, в тому числі, якщо вони знаходяться на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, a залежить від місця знаходження відповідного органу державної виконавчої служби.

Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положень пункту 10-2 Розділу XIII Закону №1404-VІІІ також передбачено, що зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Положення, передбачені абзацом двадцять другим цього пункту, не поширюються на рішення, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, суб`єкти, визначені в абзаці двадцять другому цього пункту, а також на рішення про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Документ сформований в системі «Електронний суд» 31.07.2025 5 Збройних Силах України» військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Відповідно до абзацу третього статті 5 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» фінансування Служби правопорядку здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, які виділяються на утримання Збройних Сил України і передбачаються у кошторисі Міністерства оборони України окремим рядком.

Згідно пункту 1.1. Положення про ІНФОРМАЦІЯ_1 затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 202 від 09.04.2025 (далі - Положення про ІНФОРМАЦІЯ_4 - орган управління Військової служби правопорядку у визначеній зоні діяльності, що безпосередньо підпорядковується військовій частині НОМЕР_1 , призначений для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військової частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях, для запобігання злочинам, іншим правопорушенням у Збройних Силах України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Отже позивач відносить до суб`єктів щодо яких у період воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зупиняється вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях, де останні виступають в якості боржників.

Зупинення вчинення виконавчих дій у такому разі не поширюються виключно на рішення, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, фізичні особи за позовами про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом, а також на рішення про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення.

Суд зауважує, що положеннями частини 2 статті 6 Закону №1404-VІІІ визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За приписами частини 4 статті 6 Закону №1404-VІІІ органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Як було зазначено вище, позивач фінансується з державного бюджету, а тому за приписами статті 6 Закону №1404-VІІІ можливі рішення про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку підлягають виконанню виключно органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, який не є органом примусового виконання.

У той же час, як було зазначено вище, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

З системного аналізу вказаних положень діючого законодавства, суд дійшов висновку, що в умовах воєнного стану з позивача за будь-яких умов не може бути стягнутий виконавчий збір у межах виконавчого провадження з зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум, оскільки законодавцем зупинено здійснення примусових виконавчих дій за вказаною категорією рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кузьменка Ігора Миколайовича від 15.07.2025 у виконавчому провадженні № 78660039 про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зупинення виконавчого провадження №78620039 на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини 2 та 3 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до приписів пункту 4 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

За приписами частини 2 статті 34 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

У той же час, як було зазначено судом вище, відповідно до приписів пункту 10-2 Розділу XIII Закону №1404-VІІІ у спірних правовідносинах законодавцем було заборонено відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень, а тому за вказаних обставин суд не може задовольнити вимогу про зупинення виконавчого провадження №78620039 на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про зупинення виконавчого провадження №78620039 на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні задоволенню не підлягає.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного між регіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Херсонській області, в АР Крим та м. Севастополі ПМУМЮ (м. Одеса) Кузьменка Ігоря Миколайовича від 15 липня 2025 року по виконавчому провадженню №78620039 про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.

Рішення суду, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Повне найменування сторін:

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34; ідентифікаційний код в .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_3 .

Суддя Роман КАРАВАН