Справа № 620/7534/25
Суддя: Бараненко С. М.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/23/25 Справа № 620/7534/25
РІШЕННЯ

іменем України

22 вересня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Бараненко С.М .,

за участю:

секретаря судових засідань - Чумак С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в залі суду в с-щі Козелець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови №179 від 24 лютого 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови №179 від 24 лютого 2025 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у розмірі 34000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 24.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесена постанова №179 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою на позивача накладено штраф у сумі 34000 грн. 00 коп.

Згідно із зазначеною постановою зміст адмістративного правопорушення позивачу не відомий, оскільки копія постанови про адмістративне правопорушення №179 від 24.02.2025 йому не вручалася, і станом на день подання позову позивач не мав можливості з нею ознайомитися. Відомості про накладання штрафу позивач отримав лише з постанови про арешт коштів у виконавчому провадженні ВП №78273731.

Позивач вважає постанову №179 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 24.02.2025, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправною і такою, що підлягає скасуванню за наступних міркувань.

Позивач не визнає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і на підставі правових приписів ст. 77 КАСУ, вважає, що саме відповідач повинен падати належні, допустимі, достовірні та достатні докази.

Позивач вважає, що у відповідача відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази вчинення позивачем правопорушення.

Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що постанова №179 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою на позивача накладено штраф у сумі 34000 грн 00 коп., що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , є протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказане вище стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2025 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в викликом сторін.

29.08.2025 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позов.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило та процесуальних дій не вчинялось.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву в якій вказав, що усі свої доводи, пояснення та докази він виклав у позовній заяві та доданих до неї документах. Просив суд керуватися наданими матеріалами під час ухвалення рішення та розглядати справу без його особистої присутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 29.08.2025 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позов, в якому відповідач не погоджується із наведеними позивачем обставинами, вважає їх не обгрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні заявлених позивачем вимог в повному обсязі з підстав вказаних у відзиві.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до абз. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно ч. 3, ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ, військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку; громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово- облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Статтями 15, 22 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ встановлено, що вік призовників до 27 років, від 27 років до 60 років - військовозобов`язані. За рішенням ВЛК при визнанні військовозобов`язаного не придатним до військової служби, громадянин може бути списаним з військового обліку за віком ще до досягнення 60 років.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Отже, відповідно до положень законодавства про військову службу, оборону та мобілізацію, позивач ОСОБА_1 мав прибути у строки вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити ІНФОРМАЦІЯ_2 , про поважність причин не прибуття за повісткою.

Позивачу ОСОБА_1 відповідачем 2 відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 14.01.2025 року засобами поштового зв`язку направлено повістку №1948562, якою останній викликався на 09-00 год. 27.01.2025 року для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), однак, як встановлено судом, 27.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом не прибув, про причини своєї неявки не повідомив.

Відповідно до рекомендованого повідомлення 657 повістка біла повернута Укрпоштою до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) з вказаною причиною повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Основним твердженням позивача є посилання на те, що ніби-то у відповідача відсутні докази, що підтверджують його вину.

Однак, такі твердження позивача не відповідають дійсності, адже факт вчинення ним правопорушення підтверджується копіями повісток та поштового конверту на якому представниками оператора поштового зв`язку було проставлено відмітку про відсутність особи за вказаною адресою.

У той же час, відповідно до положень п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи.

У зв`язку з цим начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення №179 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 24 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 .

Зазначений протокол про адміністративне правопорушення було направлено позивачу засобами поштового зв`язку.

Отже, позивач мав змогу отримати примірник протоколу, ознайомитись з його змістом, подати відповідні заперечення чи пояснення, отримати правову допомогу, міг прийняти участь в розгляді справи, однак не скористався цією можливістю.

Відповідно справу про адміністративне правопорушення було розглянуто 24 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відсутністі ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів та винесено постанову №179, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Такі дії відповідача не суперечать вимогам чинного законодавства, і зокрема, ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення може бути проведений і у відсутності належно повідомленої особи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, у разі зміни місця проживання або у разі, коли в паспорті громадянина України відсутні відмітки про реєстрацію місця проживання, призовниками, військовозобов`язаними та резервістами подається інформація, яка підтверджується документами або відомостями відповідно до Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні та Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад.

Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2), затверджених постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487, призовникам, військовозобов`язаним та резервістам забороняється змінювати місце проживання з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з Постановою, військовозобов`язані, призовники та резервісти під час воєнного стану мають якнайшвидше повідомити ТЦК та оновити свої дані про фактичне місце проживання у наступних випадках :

вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання;

виїзд за межі України на постійне місце проживання або на строк більше трьох місяців;

зміна місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району.

Для цього необхідно попередньо з`явитися до ТЦК та СП й отримати дозвіл від керівника (начальника) відповідного ТЦК та СП для зняття з військового обліку та протягом 7 днів з моменту переїзду до нового населеного пункту та/або адміністративного району з відповідними документами (паспорт та військово-облікові документи) прийти до територіального центру комплектування.

Особи чоловічої статі віком 18-60 років з числа внутрішньо переміщених осіб після зміни фактичного місця проживання у довідці ВПО, в разі вибуття в іншу місцевість також зобов`язані прибути до відповідних органів для зняття з військового обліку та в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання стати на військовий облік у відповідний ТЦК та СП.

З урахуванням викладеного суд вважає, що посадовими особами відповідача дотримано порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, своєчасно та належним чином здійснено виклик особи для розгляду справи, а також дотримано порядку винесення постанови про адміністративне правопорушення, що спростовує докази позивача.

З приводу наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, судом встановлено наступне.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Таким чином, диспозиція ч. 1 цієї статті є бланкетною і потребує застосування норм чинного законодавства, яке регулює порядок мобілізації.

Зокрема, згідно вимог ст. 1,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Відповідно до абз. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно ч. 3, ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ, військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку; громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно абз. 3 ч. 9 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово- зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

Аналіз вказаних норм законодавства, на думку суду, свідчить, що позивач, зобов`язаний був з"явитись за викликом в визначений час, або ж повідомити поважні причини неприбуття. Крім цього, позивач мав повідомляти про зміну місця проживання до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП) протягом 7 днів, особисто прибувши до ТЦК або якщо не мав такої можливості, то через електронний кабінет призовника.

В той же час, таких дій позивач не вчинив, про будь-які поважні причини неявки та зміну місця проживання до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_1 допустив порушення вимог законодавства про оброну, мобілізацію та мобілізаційну підготовку, і в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з огляду на таке. Відповідно до положень ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, на час вчинення правопорушення (27.01.2025 року) в Україні діяв особливий період.

14.01.2025 року засобами поштового зв`язку позивачу направлено повістку №1948562, якою останній викликався на 09-00 год. 27.01.2025 року для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), однак, як встановлено судом, 27.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом не прибув, про причини своєї неявки не повідомив.

Після дослідження матеріалів справи та надання їм оцінки, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За таких обставин, суду зазначає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, а підстав для її скасування не вбачається. В свою чергу, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи. Отже, підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Разом з тим, суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, на думку суду, відповідач мав підстави притягувати позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в умовах особливого періоду, оскільки, позивачем порушено вимоги, визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», та Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, а саме не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), для уточнення облікових даних.

А тому, жодних правових підстав для визнання оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, протиправною та скасування її немає, свободи та інтереси позивача по даному адміністративному позову відповідачем порушено не було.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оскільки вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в ході дослідження наявних у справі письмових доказів, при цьому, вони повністю спростовані наданими відповідачем та дослідженими у судовому засіданні доказами, з огляду на викладене, в контексті наведених правових норм, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови №179, винесеної 24 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп., слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись на підставі ст. 7, 210, 247, 279, ч. 1 ст. 251, 288-289, 293 КУпАП, ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови №179, винесеної 24 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Козелецький районний суд.

Рішення в повному обсязі виготовлено 26 вересня 2025 року.

Головуючий: Сергій БАРАНЕНКО