Справа № 200/7065/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

29 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 200/7065/24

адміністративне провадження № К/990/37471/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року

у справі №200/7065/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо непоновлення та невиплати заборгованості з пенсійних виплат з 01 травня 2023 року по даний час;

- зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату пенсії, а також сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01 травня 2023 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо непоновлення ОСОБА_1 виплати пенсії з 01 травня 2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01 травня 2023 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

07 квітня 2025 року Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №200/7065/24 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01 травня 2023 року.

28 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі №200/7065/24, встановивши спосіб виконання рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним пенсійним виплатам за період з 01 травня 2023 року по 31 березня 2025 року у розмірі 196104,62 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача Гуревича Р.Г. про зміну способу та порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі №200/7065/24.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року скасовано ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року і ухвалено нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі №200/7065/24.

Ухвалено стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті пенсії за період з 01 травня 2023 року по 31 березня 2025 року в розмірі 196104,62 грн.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 10 вересня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Судом встановлено наступне.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Положеннями частини другої статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

З аналізу вищевказаних положень Суд дійшов висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень процесуального характеру для належного обґрунтування підстав касаційного оскарження необхідно застосовувати абзац другий частини четвертої статті 328 КАС України, а виклад самих доводів повинен стосуватись неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіркою змісту касаційної скарги Судом встановлено, що відповідач оскаржує у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції, якою вирішено питання щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення, однак у скарзі не зазначає в чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, а наведені доводи зводяться лише до викладення фактичних обставин у справі та незгоди з ухваленим судовим рішенням.

Вказане виключає можливість здійснення касаційного перегляду у справі №200/7065/24.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Таким чином касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи те, що скаржником при поданні касаційної скарги не зазначено передбачених КАС України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, така скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Повернення касаційної скарги і надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), оскільки забезпечує практичну можливість реалізації права особи на доступ до суду у формі касаційного оскарження судового рішення.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі №200/7065/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк