Справа № 160/18881/25
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І.
В обґрунтування вимог заяви позивачем зазначено, що судом при вирішенні справи по суті не було вирішено питання стосовно розподілу витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розглянувши заявлене клопотання по суті вимог, суд зазначає наступне.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 у справі № 160/18881/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви від 06.05.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву від 06.05.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та прийняти рішення у порядку та у строки, визначені законодавством України.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у сумі 968,96 гривень.

Зі змісту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 у справі № 160/18881/25 вбачається, що судом дійсно не вирішено питання про розподіл судових витрат на правову допомогу.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи відсутність правового регулювання процедури розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, керуючись приписами частини 3 статті 166 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розгляду поданої заяви одноособово у порядку письмового провадження без виклику сторін.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення приходить висновку про її часткове задоволення з огляду на таке.

Згідно з частиною 2 статті 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

За приписами частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З аналізу даної норми вбачається, що можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення виникає лише з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у рішенні.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною 3 статт 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 6 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною 7 статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частиною 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 5 статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 640/2076/19 зазначено, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, безвідносно до наявності в матеріалах справи відповідних платіжних документів. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 і постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20.

Так, слід вказати про те, що 17.09.2025 позивач звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, разом з якою долучив докази на підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи та просив суд при прийнятті додаткового рішення по справі вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 00,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з наведеним клопотанням до матеріалів справи долучено копії таких документів: копія договору про надання правової допомоги від 05.06.2025 №1987; копія додаткової угоди №1 від 05.06.2025; копія акту №1 від 05.06.2025; копія квитанції №32 від 11.08.2025, копія свідоцтва № НОМЕР_3 .

Так, згідно матеріалів справи, 05.06.2025 між ФОП ОСОБА_2 в особі адвоката Горбенко Інна Василівна, (далі Виконавець), яка діє на підставі Свідоцтва про право на здійснення адвокатської діяльності №4432 та Виписки, з однієї сторони та громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі_ Замовник), з іншої сторони було укладено Договір №1987 про надання правової допомоги від 05.06.2025.

Відповідно до Додатку №1 від 14.08.2024 до вказаного Договору (засвідчена копія цього Додатку до Договору мається в матеріалах справи) ФОП ОСОБА_2 в особі адвоката Горбенко Інна Василівна в рамках домовленостей, викладених в цьому Додатку та Договору, зобов`язується надавати правову допомогу Клієнту (Позивачу) в цій справі. Орієнтовний перелік послуг, їх кількість та вартість було узгоджено Сторонами у вказаному Додатку.

На підставі Договору ФОП ОСОБА_2 в особі адвоката Горбенко Інна Василівна було видано відповідний ордер (оригінал ордеру мається в матеріалах справи) на представництво інтересів Позивача у Дніпропетровському окружному адміністративному суді.

05.06.2025 між ФОП ОСОБА_2 в особі адвоката Горбенко Інна Василівна та Позивачем було підписано акт №1 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги до Договору (засвідчена копія зазначеного акту до Договору мається в матеріалах справи), в якому сторонами було узгоджено вартість наданих ОСОБА_2 послуг професійної правничої (правової) допомоги в сумі 10 000,00 гривень.

11.08.2025 Позивачем було сплачено ОСОБА_2 10 000,00 грн в рахунок оплати витрат на правничу допомогу у цій справі.

Отже, Позивачем було понесено витрати на професійну правничу допомогу, які входять до складу судових витрат, в загальній сумі 10 000,00 грн. Представник позивача зазначає, що загальна вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн, а тому просить суд стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в повному обсязі.

Суд звертає увагу на те, що суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку, тому, суд вважає, що заявлений позивачем до відшкодування розмір правничої допомоги є завищеним та таким, що підлягає зменшенню. На думку суду, обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, враховуючи, що вказана справа є типовою та незначної складності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 3000 грн. Аналогічні висновки щодо необхідності застосування критеріїв співмірності при оцінці наданих адвокатом послуг викладено у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №200/14113/18-а.

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 гривень.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Суддя К.І. Ремез