Справа № 199/10199/24
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2025 Справа №199/10199/24 Провадження №2-а/607/221/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Дудченко Ю. Р.,

представника відповідача Мельникова С. Є.,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Губарєва Дмитра Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Донецької області про визнання протиправними дій поліцейського, оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3558567 від 27 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Губарєва Д. С. поліцейського сектору реагування патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якій просить:

- визнати протиправними дії поліцейського відділу поліції № 1 (м. Добропілля) Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області сержанта поліції Губарєва Д. С. щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу при винесенні оскаржуваної постанови;

- визнати протиправними дії поліцейського відділу поліції № 1 (м. Добропілля) Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області сержанта поліції Губарєва Д. С. щодо порушення визначених статтею 268 КУпАП прав позивача стосовно ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, подання доказів, при розгляді справи використання юридичної допомоги адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи;

- скасувати постанову серії ЕНА № 3558567 поліцейського відділу поліції № 1 (м. Добропілля) Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області сержанта поліції Губарєва Д. С. та закрити справу про адміністративне правопорушення;

- визнати такими, що вчинені з перевищенням службових повноважень дії поліцейського відділу поліції № 1 (м. Добропілля) Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області сержанта поліції Губарева Дмитра Сергійовича стосовно розгляду справи та винесення постанови серії ЕНА № 3558567.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що постановою серії ЕНА № 3558567 поліцейського відділу поліції № 1 (м. Добропілля) Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області сержанта поліції Губарева Д. С. накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190,00 грн за вчинення позивачем, на думку поліцейського, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123-1 КУпАП.

Свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає та вважає, що жодного правопорушення не скоював.

Поліцейським не виконано вимоги ч. 5 ст. 258 КУпАП та не складено протокол про адміністративне правопорушення. Не забезпечив поліцейський і дотримання визначених статтею 268 КУпАП прав позивача щодо ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, подання доказів, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, адже лише після винесення оскаржуваної постанови зачитав скаржнику передбачені цією нормою права.

Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені частиною першою, четвертою і п`ятою статті 121, статтею 121-1, частинами першою, другою, третьою, і четвертою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126, статтею 132-1 цього Кодексу.

Від імені військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядати справи про адміністративні правопорушення мають право посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Водночас позивач зазначав поліцейському про те, що він є військовослужбовцем керує автомобілем, наданим йому як гуманітарна допомога для використання під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відтак дії щодо розгляду справ та винесення постанови вчинені з перевищенням повноважень, оскільки ОСОБА_2 не посадовою особою військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2024 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - поліцейського сектору реагування патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху передано на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у зв`язку із зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

01 січня 2025 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, адміністративну справу № 199/10199/24 передано на розгляд Тернопільського окружного адміністративного суду з урахуванням предметної та інстанційної юрисдикції.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у прийнятті до провадження за підсудністю адміністративної справи № 199/10199/24 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Губарєва Д. С. про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху відмовлено; повернуто адміністративну справу № 199/10199/24 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

18 лютого 2025 року було здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківську О. Я.

Ухвалою судді від 19 лютого 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі №199/10199/24; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Листами суду від 29 квітня 2025 року та від 16 травня 2025 року, які ОСОБА_1 надсилалися через підсистему «Електронний суд», позивач отримав роз`яснення змісту ч. 3 ст. 48 КАС України. Суд з`ясовував позицію останнього щодо заміни відповідача чи залучення співвідповідачем Головне управління Національної поліції в Донецької області. Лист суду залишився без відповіді позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого у судовому засіданні 10 червня 2025 року, залучено Головне управління Національної поліції в Донецької області як другого відповідача, що узгоджується із положеннями ч. 4 ст. 48 КАС України.

19 червня 2025 року судом зареєстроване клопотання Головного управління Національної поліції в Донецької області про витребування доказів, а саме: витребувати з Донецького окружного адміністративного суду (), адреса: 84122, Україна, Краматорський р-н, Донецька обл., місто Слов`янськ, вулиця Незалежності, будинок, 1: відеозапис із бодікамери поліцейського, який долучений до справи № 200/8443/24, стосовно скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП ОСОБА_1 . На обґрунтування клопотання представник відповідача вказує, що у проваджені Донецького окружного адміністративного суду перебувала справа № 200/8443/24 за позовом ОСОБА_1 до ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про визнання протиправними дії та скасування постанови. Предметом спору була саме оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3558567 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, винесена відносно ОСОБА_1 . Оскаржувана подія була зафіксована за допомогою бодікамери поліцейського, відео із якої долучено саме до судової справи № 200/8443/24, яка перебуває у провадженні Донецького окружного адміністративного суду. 19 червня 2025 року отримано рапорт т.в.о заступника начальника ВП з ПД ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Станіслава Сапона про те, що надати відеозапис із бодікамери поліцейського, в межах постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3558567 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , немає можливості, оскільки згідно п. 1 ч. 3 розділу 8 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису МВС України від 18.12.2018 № 1026, строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах становить 30 діб.

Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа 21 липня 2025 року, витребувано у Донецького окружного адміністративного суду, наступну інформацію: чи перебуває у провадженні суду справа № 200/8443/24 про притягнення до адміністративної відповідальності правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП; та чи наявний у матеріалах справи № 200/8443/24 відеозапис з бодікамери поліцейського, у разі наявності такого відеозапису, надати його копію.

28 липня 2025 року судом зареєстровано відзив представника відповідача Головного управління Національної поліції в Донецької області, у якому він просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі з огляду на наступне.

27 листопада 2024 року о 14:53 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter із н.з PZ42875, перебуваючи у Донецькій області, м. Добропілля, провулок Народний 35, де був зупинений працівниками поліції, які виявили порушення ПДР, а саме: керував транспортним засобом без переднього державного номерного знаку, чим останній порушив п. 2. 9. в. ПДР керування водієм транспортним засобом без номерного знаку. За вчинення зазначеного адміністративного правопорушення складено постанову серії ЕНА № 3558567 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Позивач просить визнати визнання протиправними та такими, що вчинені з перевищенням службових повноважень дій працівника поліції ОСОБА_2 . Разом з тим, поняття «перевищення службових повноважень» має ознаки кримінально-правової кваліфікації і не є предметом розгляду адміністративного суду в межах юрисдикції, визначеної КАС України. Визнання дій поліцейського такими, що вчинені з перевищенням службових повноважень, виходить за межі предметної компетенції адміністративного судочинства, оскільки фактично передбачає оцінку правомірності дій як з точки зору кримінального права, що підлягає розгляду в межах іншого процесуального порядку. У зв`язку з цим, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зазначеній частині як таких, що не відповідають предмету адміністративного судового розгляду.

Позивач перебував у цивільному одязі та керував цивільним автомобілем із цивільним номерним знаком, що вказує на те, що він не виконував службові обов`язки в момент зупинки, а отже, підлягав загальним правилам дорожнього руху та адміністративної відповідальності, передбаченим законодавством. У позовній заяві позивач взагалі не зазначає жодних відомостей стосовно оскаржуваної події.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Пункт 2.3 Правил дорожнього руху України встановлює, що водій перед виїздом повинен переконатися у справності свого транспортного засобу, у тому числі наявність та відповідність номерних знаків. Пункт 2.9.в Правил Дорожнього руху України встановлює, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака. Пункт 30.2 Правил дорожнього руху України визначає, що транспортний засіб повинен бути оснащений номерними знаками відповідного зразка та зареєстрованими саме за цим авто. Частина 1 статті 121-3 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним із відсутнім номерним знаком.

Статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Як свідчать матеріали відеозапису із портативної бодікамери поліцейського, 27 листопада 2024 року по відношенню до позивача було складено постанову серії ЕНА № 3558567. Під час процедури документування, співробітником поліції повідомлено позивача про здійснення відео зйомки, названо прізвище та ім`я, повідомлено причину зупинки, попереджено позивача про складання постанови, роз`яснено можливість розміщення номерного знаку на передній панелі в салоні авто, роз`яснено відмінність протоколу від постанови, роз`яснено права та обов`язки тощо. При цьому під час оформлення правопорушення позивач пояснив підстави відсутності номерного знаку на кузові авто, які, на його думку є обставинами непереборної сили.

Відтак дії поліцейського відділу поліції № 1 (м. Добропілля) Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області сержанта поліції Губарєва Д. С., здійснені під час складання постанову серії ЕНА № 3558567 щодо не оформлення протоколу є правомірними.

Щодо позиції з приводу військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, повноваження якої унормовано 235-1 КУпАП. Відповідно матеріалів справи адміністративне правопорушення, що інкриміноване позивачу, кваліфікується за ст. 121-3 КУпАП, яка не охоплюється дією ст. 235-1 КУпАП, а отже Головне управління вважає, що зазначену позицію позивач займає помилково.

Дії співробітників поліції є правомірними, а доводи позовної заяви стосовно протиправності винесеної постанови про адміністративне правопорушення помилковими.

Також представник відповідача звертає увагу, що позивач звертався до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про визнання протиправними дії та скасування постанови. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 200/8443/24 у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

15 серпня 2025 року від Донецького окружного адміністративного суду надішли запитувані відеоматеріали.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час проведення судового засідання.

Поліцейський сектору реагування патрульної поліції Губарєва Дмитра Сергійовича в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час проведення судового засідання (повідомлявся за місцем роботи, через систему «Електронний суд»).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Донецької області у судовому засіданні підтримав поданий відзив та просив відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отож, судом встановлено наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3558567 від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за те, що він 27 листопада 2024 року близько 14 год. 53 хв. в м. Добропілля, по провулку Народний, 35 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, н.з НОМЕР_1 , без переднього державного номерного знаку, чим порушив п. 2.9.в ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив постанову до суду та просить її скасувати.

Щодо твердження представника відповідача, що Донецьким окружним адміністративним суду розглянуто позовну заяву ОСОБА_1 до ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про визнання протиправними дії та скасування постанови та постановлено рішення суду від 17 лютого 2025 року у справі № 200/8443/24, яким у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено, то суд ознайомився з рішення суду від 17 лютого 2025 року у справі № 200/8443/24, яке є у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Водночас суд звертає увагу, що у вище вказаній справі стороною є інший відповідач, а також позивач у справі № 200/8443/24 не пред`являв вимоги до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Губарєва Д. С., Головного управління Національної поліції в Донецької області про визнання протиправними дій поліцейського, оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3558567 від 27 листопада 2024 року, а тому не вбачає можливості для застосування положень ст. ст. 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Частиною першою ст. 121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака , які тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.9 в) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.; неосвітлений (неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будьяких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будьякого доказу, якто наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

У спірній постанові серії ЕНА № 3558567 від 27 листопада 2024 року, вказано, що до постанови додається за потребую відео з бк.

Оглядом матеріалів диску, наданого суду Донецьким окружним адміністративним судом, встановлено, що 27 листопада 2024 року близько 14 год. 53 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом без переднього державного номерного знаку. Працівником поліції було зупинено керований позивачем транспортний засіб та повідомлено водієві причину зупинки, інформовано про відсутність переднього номерного знаку. Також працівник поліції повідомляв водієві про можливість закріпити номерний знак та бампері автомобіля або розмістити його під «лобовим» склом, що було проігноровано водієм. Надалі працівник поліції розглянув справу стосовно позивача, роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, що зафіксовано на відеозаписі, та видав оспорювану постанову. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи, чи про надання можливості скористатися правничою допомогою, ОСОБА_1 не заявляв.

Таким чином, доводи позивача, викладені у позовній заяві, спростовується відеозаписом, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом на якому був відсутній передній державний номерний знак. Працівник поліції розглянув справу стосовно ОСОБА_1 , видав постанову, яку позивач оспорює в судовому порядку, роз`яснив положення ст. 268 КУпАП, що відповідає змісту встановленої законом процедури.

Відтак, надаючи оцінку доказам, наданим сторонами у їх сукупності, судом встановлено, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а тому постанова серії ЕНА № 3558567 від 27 листопада 2024 року обґрунтована, винесена на підставі та в межах повноважень наданих уповноваженій посадовій особі поліції, а отже є законною.

Щодо решти доводів позову, то суд звертає увагу на наступне.

Статтею 222 КУпАП визначено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, вищевказаними положеннями законодавства на поліцейського накладені повноваження щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладання адміністративних стягнень, які повинні виконуватися лише на підставі та у межах такого законодавства.

Стаття 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203- 1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду - виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отож, доводи позивача про необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення, суд відхиляє з огляду на норми закону, які процитував вище.

Щодо позиції ОСОБА_1 з приводу військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, повноваження якої унормовано 235-1 КУпАП, то суд роз`яснює.

Відповідно ст. 235-1 КУпАП, військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені частинами першою, четвертою і п`ятою статті 121, статтею 121-1, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1 - 126, статтею 132-1 цього Кодексу. Від імені військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядати справи про адміністративні правопорушення мають право посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Посадова особа військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, розглянувши справу про зазначені у частині першій цієї статті правопорушення, може накласти на винних адміністративне стягнення у вигляді попередження або передати матеріали про ці правопорушення відповідним командирам (начальникам) для вирішення питання про притягнення винних до відповідальності згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Протоколи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків порушення правил дорожнього руху, за які може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, передаються військовим інспектором безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України до суду. Матеріали про вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені статтями 80, 126, 128, 128-1, частинами першою і другою статті 129 і статтею 140 цього Кодексу, передаються військовою інспекцією безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України відповідним командирам (начальникам) для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

ОСОБА_1 , є учасником бойових дій відповідно посвідчення № НОМЕР_2 від 06 квітня 2016 року.

Відповідно Акту приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги від 25 серпня 2023 року, позивач прийняв автомобільний транспорт, що відображено на відеозаписі, однак прийняття транспортного засобу в розпорядження військового не надає цьому рухомому майну статусу військового транспортного засобу, для цього законом визначена спеціальна процедура.

Отож, з відеозапису та наданих суду матеріалів, не вбачається, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , є військовим транспортним засобом, а його водій є військовослужбовцем, що керує ним під час виконання службових обов`язків.

Адміністративне правопорушення, яке інкриміноване позивачу, кваліфікується за ст. 121-3 КУпАП, яка не охоплюється дією ст. 235-1 КУпАП, а відтак позиція ОСОБА_1 в цій частині доводів позовних вимог, є помилковою.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Губарєва Д. С., суд відхиляє з огляду на те, що вони заявлені до неналежного відповідача.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливномастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 443, стаття 89, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 1241, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128129, частина перша статті 1321, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 1521, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

З системного аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що, розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отож, суд доходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Губарєва Д. С., Головного управління Національної поліції в Донецької області про визнання протиправними дій поліцейського, оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3558567 від 27 листопада 2024 року слід відмовити.

В силу ч. 5 ст. 139 КАС України, суд не вирішує питання судових витрат.

На підставі ст.ст. 9, 1213, 122, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 7277, 122, 242, 244246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Губарєва Дмитра Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Донецької області про визнання протиправними дій поліцейського, оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3558567 від 27 листопада 2024 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: Поліцейський сектору реагування патрульної поліції Губарєв Дмитро Сергійович, вул. Академічна, 25, м. Краматорськ, Донецька область, 84300.

Відповідач 2: Головне управління Національної поліції в Донецької області вул. Мадрика, буд. 7, місто Покровськ, Донецької області, 85302.

Повний текст рішення суду складено 30 вересня 2025 року.

Головуючий суддя О. Герчаківська