Справа № 520/23989/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі

29 вересня 2025 р. Справа № 520/23989/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Дмитро Волошин, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 09.05.2022 по 26.06.2024 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 09.05.2022 по 31.12.2022 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2024 по 26.06.2024 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення перерахунку, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 09.05.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 26.06.2024 з урахуванням березня 2018 року, як базового місяця, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України провести перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 09.05.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 26.06.2024, з урахуванням березня 2018 року, як базового місяця, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку № 1078;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за 48 діб невикористаної основної відпустки за 2022-2024 роки з урахуванням додаткової винагороди, яку він отримував під час проходження військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 48 діб невикористаної основної відпустки за 2022-2024 роки з урахуванням додаткової винагороди, яку він отримував під час проходження військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби.

Ухвалою від 15.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку та доказів поважності таких причин у період з 19.07.2022 по 26.04.2024; копію грошового атестата або дані щодо ознайомлення позивача з грошовим атестатом.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху доставлена представнику позивача до електронного кабінету у системі "Електронний суд" 16.09.2025 о 00:55, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Від представника позивача 16.09.2025 до Харківського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій представник позивача виклав доводи про необхідність відкриття провадження у справі. Також, представник позивача надав клопотання поновлення позивачу строку звернення до суду, в якому посилається на правовий режим воєнного стану та зазначає про проходження позивачем військової служби, що завадило йому звернутися до суду з даним позовом. Також, представник позивача зазначив, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, тому стан здоров`я не дозволяє йому вести звиклий спосіб життя. Просить поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України у редакції, чинній до 19.07.2022, передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України №2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон №2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, і відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви), працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Суд зазначає, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.

Судом установлено, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому в належному розмірі грошового забезпечення (основних та додаткових видів).

Отже, зважаючи на зміст спірних правовідносин, позивачу, в даному випадку, встановлено тримісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №260/3564/22 та від 19.01.2023 у справі №460/17052/21.

Так, позивач у межах даної справи звернувся з позовними вимогами про перерахунок його грошового забезпечення за період з 09.05.2022 по 26.06.2024.

Отже, спірні правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами, виникли у період з 09.05.2022 по 26.06.2024.

Суд звертає увагу на те, що спірні правовідносини у період з 09.05.2022 по 18.07.2022 виникли до набрання чинності нової редакції положень статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022), тому до них не підлягає застосуванню тримісячний строк звернення, а є необмежений.

Між тим, спірні правовідносини у період з 19.07.2022 по 26.04.2024 виникли за нової редакції положень статті 233 КЗпП України, а тому до них підлягає застосуванню тримісячний строк звернення.

Разом із тим, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 09.09.2025.

Отже, позивач пропустив встановлений законодавством тримісячний строк звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо перерахунку грошового забезпечення у період з 19.07.2022 по 26.04.2024.

Щодо доводів про перебування позивача на службі, суд зазначає, що наявною в матеріалах справи довідкою підтверджується факт участі позивача в бойових діях лише до 14.01.2023. Інших відомостей щодо участі позивача в бойових діях у зазначений позивачем період матеріали справи не містять. Також, матеріали справи містять відомості щодо перебування позивача на лікарняному, однак лише до 15.02.2023.

Так, зазначені обставини існували ще до виникнення в позивача права на звернення до суду з даною позовною заявою.

Отже, зазначені доводи не доводять підстав щодо неможливості звернення позивача до суду у встановлений законодавством строк.

Щодо посилання представника позивача на правовий режим воєнного стану, суд зазначає, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Вказане узгоджується з правовою позицією постанови Верховного Суду від 10.01.2023 по справі №640/3489/21.

Водночас, конкретних пояснень причин з доказами існування безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між цим фактом та фізичною неможливістю своєчасно вчинити процесуальну дію з приводу звернення до суду подана заява не містить.

Відтак, викладені позивачем доводи не доводять підстав поважності пропуску строку звернення до суду.

Інших причин пропуску строку звернення до суду позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено. Отже, заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню.

При цьому, суд враховує, що позивач звільнився зі служби з 26.06.2024, однак матеріали справи не містять жодних відомостей щодо вчинення позивачем будь-яких дій з моменту звільнення задля захисту своїх прав та інтересів.

Окрім того, приписи ст. 122, 123 КАС України, зокрема, встановлюють, що строк звернення до суду визначається не тільки коли особа дізналась або повинна була знати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, суд зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка визначає посадовий оклад, схеми тарифних розрядів, встановлені в нормативно-правовому акті, який є оприлюдненим у встановленому законом порядку, а отже, є доведеним до необмеженого кола осіб, у тому числі позивача.

Рішення, яким був скасований п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, на який посилається позивач, також оприлюднене у встановленому законом порядку.

Отже, отримуючи грошове забезпечення, позивач, посилаючись на зазначені норми щодо підстав для перерахунку його грошового забезпечення, повинен був бути обізнаний про порушення своїх прав.

Так, викладені позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду доводи не стосуються об`єктивних факторів, що завадили позивачу звернутися до суду у встановлений законодавством строк.

Інших причин пропуску строку звернення до суду позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено. Отже, заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню.

Таким чином, позивач так і не навів достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення позивача до суду, які б завадили йому звернутися з цим позовом протягом встановленого законом строку, а тому наведені позивачем обставини суд визнає недостатніми для висновку про те, що позивач своєчасно звернувся до суду.

При цьому, суд зазначає, що доводи представника, викладені в заяві про усунення недоліків позовної заяви, взагалі не стосуються обставин, встановлених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та розгляду позовних вимог у частині вимог про перерахунок грошового забезпечення у період з 19.07.2022 по 26.06.2024, перерахунок індексації в період з 19.07.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 26.06.2024, про перерахунок грошової компенсації за невикористану грошову відпустку та про нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду з даними позовними вимогами, заява про поновлення строку звернення до суду обґрунтованих та поважних причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом не містить.

Разом з тим, суд, розглядаючи справу щодо іншої частини вимог, вважає, що строк звернення до суду щодо іншої частини позовних вимог не є пропущеним та приймає до розгляду позовні вимоги позивача про перерахунок грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення за період з 09.05.2022 по 18.07.2022.

Спір належить до юрисдикції адміністративних судів, має розглядатись в порядку адміністративного судочинства та підсудний Харківському окружному адміністративному суду.

Перешкоди для відкриття провадження в адміністративній справі відсутні, підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі немає.

Відповідно до положень статей 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись статтями 160, 161, 171, 257, 260, 261, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про перерахунок грошового забезпечення у період з 19.07.2022 по 26.06.2024, перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 26.06.2024, перерахунок грошової компенсації за невикористану грошову відпустку та про нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

У частині повернення позовної заяви ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в строки, встановлені статтею 295 КАС України.

3. Відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 09.05.2022 по 18.07.2022 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 09.05.2022 по 18.07.2022 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення перерахунку, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 09.05.2022 по 18.07.2022 з урахуванням березня 2018 року, як базового місяця, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку № 1078;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України провести перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 09.05.2022 по 18.07.2022 з урахуванням березня 2018 року, як базового місяця, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку № 1078;

Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження.

Витребувати у Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України: відомості щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 09.05.2022 по 18.07.2022, із зазначенням даних щодо застосованого розміру прожиткового мінімуму при розрахунку такого грошового забезпечення; відомості щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 09.05.2022 по 18.07.2022, із зазначенням даних щодо застосованого базового місяця при розрахунку індексації, в разі її виплати.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України подати до суду витребувані судом документи протягом п`ятнадцяти календарних днів із дня отримання копії даної ухвали.

Запропонувати відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати до суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Запропонувати позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Повідомити учасників справи, що заяви по справі, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази можуть бути подані ними в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі знаходиться за посиланням: http://adm.hr.court.gov.ua/sud2070/.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Роз`яснити особам, які беруть участь у справі, що вони мають права та обов`язки, визначені статтями 44, 47, 51, 131 Кодексу адміністративного судочинства України.

У частині відкриття провадження у справі ухвала набирає чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН