Справа № 607/15649/25
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2025 Справа №607/15649/25 Провадження №2-а/607/644/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.,

при секретарі судового засідання Музиці А.Б.,

з участю представника позивача Богуша В.Д.

представника відповідача Дживри С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Богуш Володимир Данилович до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ №08157771 від 31.10.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Богуш В.Д., звернулася в суд із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, надалі відповідач, в якому просить скасувати постанову серії 4АВ №08157771 від 31.10.2024 про накладення на неї адміністративного стягнення в розмірі 340 грн за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У поданому адміністративному позові позивач вказує, що постанова від 31.10.2024 про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, є неправомірною, оскільки при її винесені не були з`ясовані всі обставини справи. Зокрема, водієм транспортного засобу була не позивач ОСОБА_1 , а інша особа. Позивач зазначає, що в період часу з 03.07.2024 по грудень 2024 року, а також з 19.01.2025 по 26.06.2025 вона перебувала за кордоном, що підтверджується відмітками в паспорті громадянина України для виїзду за кордон, виданому на її ім`я. 01.07.2025 ОСОБА_1 дізналася про наявність виконавчого провадження щодо стягнення з неї штрафу за вчинення адміністративного правопорушення. Водночас, транспортним засобом у цей період користувався її батько ОСОБА_2 , що підтверджується фотографіями із сайту bdr.mvs.gov.ua, на який міститься посилання в оскаржуваній постанові, а також копіями відповідних фотографій. На вказаних зображеннях чітко видно, що за кермом перебуває інша особа чоловічої статі, а не позивач.

Крім того позивач вказує, що штраф накладений згідно оскаржуваної постанови був сплачений ОСОБА_2 від свого імені ще до її повернення в Україну, що підтверджується скріншотом із сервісу перевірки адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного позивач вважає, що як власник транспортного засобу вона не може нести відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, вчинене іншою особою, яка користувалась її автомобілем. У зв`язку з цим, просить адміністративний позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, в провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

12.08.2025 на адресу суду через судову систему «Електронний суд» надійшов відзив від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому відповідач позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Зазначає, що згідно ст. 14-2 КУпАП ОСОБА_1 , будучи власником транспортного засобу, є відповідальною особою за додержанням вимог ПДР, зокрема і в частині дотримання швидкісного режиму. Відповідальна особа, в даному випадку ОСОБА_1 , за вимогами КУпАП може бути звільнена від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, зокрема, у разі, якщо особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. При такому випадку, а саме звільнення особи від відповідальності, постанова про накладення адміністративного стягнення скасовується тим органом, який її виніс. Іншого порядку скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності при вказаних ОСОБА_1 в адміністративному позові підстав норми чинного законодавства не передбачають. Сам по собі факт передачі позивачем зазначеного автомобіля іншій особі фактично не звільняє позивача від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки таке звільнення можливе лише після вчинення обов`язкових дій, які передбачені положенням ст.ст. 14-2, 279-3 КУпАП. Враховуючи викладене вважає, щовідносно позивача було правомірно винесено відповідну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому підстави для її скасування відсутні.

20 серпня 2025 року на адресу суду через судову систему «Електронний суд» від представника позивача Богуша В.Д. надійшла відповідь на відзив, у якій він вказує, що 02.08.2025 правопорушник ОСОБА_2 подав заяву до УПП в Тернопільській області про визнання правопорушення та надання згоди на його притягнення до відповідальності за вчинене правопорушення. Враховуючи той факт, що в даній справі є особа, яка фактично визнала свою вину та зазначила, що саме він керував транспортним засобом в момент вчинення правопорушення, вважає, що невинуватість ОСОБА_1 доведена в повній мірі.

Представник позивача адвокат Богуш В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що липні 2024 року ОСОБА_1 виїхала за кордон. У період її відсутності транспортним засобом користувався ОСОБА_2 , який і вчинив правопорушення, зазначене в оскаржуваній постанові. Останній подав заяву до УПП в Тернопільській області про визнання своєї вини у вчиненні правопорушення, зазначеного у спірній постанові, однак відповіді на неї не отримано.

Представник відповідача Дживра С.І. позовні вимоги не визнав з підстав наведених у відзиві на позов, просив у їх задоволенні відмовити. Зазначив, що позивачем не дотримано порядку та строків передбачених КУпАП для звільнення її від відповідальності за правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, а також вивчивши відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

В позовній заяві позивач просить поновити строк для звернення до суду для оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки про її винесення позивач дізналась 01.07.2025 в усній формі у Тернопільському відділі державної виконавчої служби.

З позовом про оскарження постанови позивач звернувся 29.07.2025.

У клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови позивач вказала, що копію оскаржуваної постанови вона отримала 01.07.2025 та двічі, а саме 08.07.2025 та 28.07.2025 зверталась до суду з позовом про скасування спірної постанови, однак її позов було повернуто судом.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ №08157771 від 31.10.2024, як такий, що пропущений з поважних причин.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31.10.2024 прийнята постанова серії 4АВ №08157771 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі згідно якої 31.10.2024 о 14 год. 30 хв., за адресою М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 154+464» зафіксовано транспортний засіб «Peugeot 207» із номерним знаком НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 25 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху. Вказаною постановою відповідальну особу власника транспортного засобу ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП шляхом накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Із долучених позивачем матеріалів встановлено, що 02.07.2024 приватним нотаріусом була посвідчення довіреність, за якою власник транспортного засобу марки «Peugeot 207» із номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 , який зареєстрований в с. Остап`є, вул. Кривляни, 7, Тернопільського району Тернопільської області, продати, обміняти, здавати в найм (оренду) чи передавати в позичку визначаючих в усіх випадках ціну, строки та умови на свій розсуд належний їй вказаний транспортний засіб, а також на період дії цієї довіреності експлуатувати цей автомобіль на території України та за її межами.

Тому позивач вважає, що вона є неналежним користувачем транспортного засобу і не є відповідальною особою за дотриманням безпеки дорожнього руху, її неправомірно притягнено до адміністративної відповідальності за нібито вчинене нею адміністративне правопорушення шляхом накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 12.9 (б) ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил.

За правилами статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

При встановлених обставинах справи позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Peugeot 207» із номерним знаком НОМЕР_1 та згідно нотаріально посвідченої довіреності від 02.07.2024 уповноважила громадянина ОСОБА_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 продати, обміняти, здавати в найм (оренду) чи передавати в позичку визначаючих в усіх випадках ціну, строки та умови на свій розсуд належний їй вказаний транспортний засіб, а також на період дії цієї довіреності експлуатувати цей автомобіль на території України та за її межами.

При отримані ОСОБА_1 постанови про притягнення її, як власника транспортного засобу, до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП шляхом накладення штрафу і за наявності достатніх підстав вважати, що належним їй автомобілем користувалася інша особа і допустила порушення ПДР України, вона не виконала вимоги ч. 2 ст. 14-1 КУпАП, а саме не повідомила про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення для з`ясування і перевірки всіх обставин, тобто, до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення, наслідок чого є зупинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За даних обставин суд прийшов до висновку, що відповідальною особою у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яка і несе адміністративну відповідальність за порушення вимог ПДР, в даному випадку являється власник транспортного засобу позивач ОСОБА_1 , оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не було внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, який використовує автомобіль згідно довіреності від 02.07.2024, як це вказує позивач у позові - громадянина ОСОБА_2 .

Частина 3 статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Так, згідно приписів ч. 1 ст. 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), зокрема, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Згідно ч. 2 ст. 279-3 КУпАП у випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс.

Таким чином, положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі яких уповноваженим органом приймалася постанова серії 4АВ №08157771 від 31.10.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, чітко передбачено процедуру та строки звільнення відповідальної особи, в даному випадку ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, а не можливість скасування постанови про накладення адміністративного стягнення із підстав та обґрунтувань, які викладені позивачем в адміністративному позові.

Разом з тим суд відзначає, що наявність довіреності на користування транспортним засобом іншими особами не позбавляє права власника ОСОБА_1 використовувати також свій автомобіль в місці та час, який вказаний в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При встановлених вище обставинах суд прийшов до висновку, що постанова серії 4АВ №08157771 від 31.10.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі прийнята відповідно до норм законодавства відносно відповідальної особи, уповноваженим на те органом, якою, враховуючи чітко визначені положеннями КУпАП підстави для накладення адміністративного стягнення, не було порушено прав та інтересів ОСОБА_1 і правові підстави для її скасування відсутні.

Тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити, а позивач ОСОБА_1 не позбавлений права реалізувати своє право, шляхом вчинення дій, які передбачені ст. 279-3 КУпАП для звільнення її від відповідальності при наявності відповідних на те правових підстав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 72, 77, 242, 244, 250, 251, 252, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 14-1, 14-2, 33, 251, 279-3, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ №08157771 від 31.10.2024.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Богуш Володимир Данилович до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ №08157771 від 31.10.2024 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, .

Рішення суду складено 04 вересня 2025 року.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін