Справа № 520/9375/22
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 р.Справа № 520/9375/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Калиновського В.А. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 (головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С.) по справі № 520/9375/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Агросвіт» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Харківській області, що полягає у невнесенні заяви платника про повернення сум бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування;

- визнати протиправною бездіяльність ДПС України, що полягає у невнесенні заяви ТОВ «ТД «Агросвіт» про повернення сум бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «ТД «Агросвіт» суми бюджетного відшкодування в розмірі 20 541 666,66 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023 позов задоволено.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023, доповнено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області і ДПС України на користь позивача по 63 475,00 грн витрат на професійну правничу допомогу з кожного.

За наслідками касаційного перегляду, постановою Верховного Суду від 29.10.2024 касаційні скарги ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023, додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023 скасовано.

Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Харківській області, що полягає у невнесенні заяви ТОВ «ТД «Агросвіт» про повернення сум бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Визнано протиправною бездіяльність ДПС України, що полягає у невнесенні заяви ТОВ «ТД «Агросвіт» про повернення сум бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «ТД «Агросвіт» суму бюджетного відшкодування в розмірі 20 541 666,66 грн.

30.06.2025 ТОВ «ТД «Агросвіт» подало суду заяву, в якій просило ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме:

- витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 128 000,00 грн та в розмірі 126 950,00 грн. при первісному розгляді справи.

До заяви додало договір про надання правової допомоги від 02.01.2020 з додатковими угодами до нього, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжну інструкцію.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 заяву задоволено частково.

Доповнено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 у справі № 520/9375/22.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь ТОВ «ТД «Агросвіт» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 63 737,50 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ТОВ «ТД «Агросвіт» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 63 737,50 грн.

В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

ГУ ДПС у Харківській області, ДПС України (далі - відповідачі), не погоджуючись із додатковим рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подали апеляційні скарги, в яких просять його скасувати з прийняттям нового про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначають, що судом першої інстанції не взято до уваги, що заявлена сума судових витрат є завищеною, не співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.

Звертають увагу, що позивачем не надано акту прийому-передачі наданих послуг до Договору на підтвердження фактичного надання адвокатом послуг з правової допомоги.

Вважають, що адвокатом завищено час, витрачений на складання позовної заяви, що впливає на вартість наданих послуг.

ГУ ДПС у Харківській області зауважує, що представник позивача брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, що свідчить про завищення витрат на його участь в судових засіданнях.

ДПС України додатково вказує, що адвокатом суттєво завищено час на аналіз судової практики, враховуючи відсутність жодних посилань у позові на практику Верховного Суду.

Крім того, просить врахувати, що ТОВ «ТД «Агросвіт» укладало договори з АО «ЛОУ УОЛВС» про надання правової допомоги у інших справах, пов`язаних з цією, а отже представник позивача був обізнаний зі всіма обставинами щодо спірних правовідносин.

Позивач подав відзив на апеляційні скарги, в якому просив залишити їх без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції, апеляційні скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на його користь в загальній сумі 127 475,00 грн.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною 3 ст. 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, ч. 7 ст. 139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи. Водночас, дії сторони щодо досудового вирішення спору підлягають врахуванню лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.01.2022 по справі № 813/2241/18.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що представництво інтересів ТОВ "ТД "Агросвіт" здійснювалось Адвокатським об`єднанням «ЛОУ УОЛВС» на підставі договору про надання правової допомоги від 02.01.2020.

Відповідно до п. 4.1 Договору вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг, визначається відповідно до Додатку № 1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, що визначається відповідно до закону на 01 січня року, в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг зазначається сторонами в акті наданих послуг.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що за результатами надання правової допомоги складається акт наданих послуг, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується перелік наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги та її вартість.

27.09.2022 сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до якої Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання з написання позовної заяви про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України, що полягає у невнесенні заяви ТОВ "ТД "Агросвіт" (про повернення сум бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ "ТД "Агросвіт" суми бюджетного відшкодування в розмірі 20 541 666,66 грн; складання пояснень, заперечень, клопотань, інших процесуальних документів; надання усних консультацій без вивчення документів; надання усних консультацій з вивченням документів; аналіз судової практики; участь в судових засіданнях.

Крім того, 22.11.2024 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої адвокатське об`єднання зобов`язується надати послуги: скласти та подати процесуальні документи у справі за позовом ТОВ "ТД "Агросвіт" до ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України про стягнення суми бюджетного відшкодування в розмірі 20541666,66 грн. по справі № 520/9375/22 в Харківському окружному адміністративному суді; представляти інтереси товариства в суді та брати участь у судових засіданнях.

Адвокатом в межах договору під час розгляду справи (після касаційного перегляду) надано наступні послуги на загальну суму 128 000,00 грн:

- написання відповіді на відзив 4 год 64 000,00 грн;

- написання додаткових пояснень у справі 1 год 16 000,00 грн;

- участь у судових засіданнях 3 год 48 000,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2025.

ТОВ "ТД "Агросвіт" сплачено АО «ЛОУ УОЛВС» 253 900,00 грн. під час первинного розгляду справи та 128 000,00 грн під час нового розгляду, що підтверджується платіжними інструкціями.

Оцінюючи заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу, суд першої інстанції визнав, що такий розмір є співмірним зі складністю справи та обсягом правових послуг, що був необхідним для забезпечення представництва та захисту інтересів позивача в суді у зв`язку з розглядом цієї справи, як наслідок вважав за можливе стягнути на його користь 127 475,00 грн.

Водночас, суд першої інстанції залишив поза увагою, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

Крім того, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

В свою чергу, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.03.2025 у справі № 280/3837/21

Велика Палата Верховного Суду також вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Дослідивши докази, надані на підтвердження понесених витрат на правову допомогу та матеріали справи, колегія суддів вважає, що визначена судом першої інстанції сума до стягнення 127 475,00 грн. не відповідає критеріям співмірності, обґрунтованості та доцільності таких витрат з огляду на наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо послуг з «написання відповіді на відзив» колегія суддів зазначає, що відзив фактично дублює зміст позовної заяви, складається з раніше викладених обставин справи, норм законодавства, тобто його підготовка не потребувала багато часу, отже заявлена позивачем до відшкодування сума витрат в розмірі 64 000,00 грн, є завищеною та неспівмірною з реальними затратами часу.

Щодо «послуг з участі в судових засіданнях» колегія суддів зауважує, що адвокат приймав участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, а отже витрати в розмірі 48 000,00 грн також є завищеними.

Колегія суддів враховує, що представництво інтересів ТОВ "ТД "Агросвіт" як під час первинного розгляду справи, так і нового здійснювалось одним Адвокатським об`єднанням, що свідчить про обізнаність адвокатів з обставинами справи та спрощувало їх роботу під час підготовки як відповіді на відзив, так і додаткових пояснень.

Колегія суддів враховує, що даний спір не потребує додаткового вивчення судової практики, опрацювання значного обсягу доказової бази, у позивача в наявності були всі документи, необхідні для підготовки пояснень у справі, а тому від адвоката не вимагалося додаткових дій щодо їх збирання (витребування), великого обсягу часу і значних зусиль для підготовки відповідних документів до суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення заявленої до відшкодування суми витрат.

Колегія суддів вказує, що надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинні бути доведені стороною справі.

Заявлена позивачем сума гонорару є непропорційною до предмета спору та не має впливу на репутацію сторони, а тому не може бути відшкодована в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо доказів на підтвердження витрат, понесених в суді першої інстанції (до касаційного перегляду) в розмірі 253 900,00 грн колегія суддів зазначає, що Договором від 02.01.2020 передбачено складання акту прийому-передачі наданих послуг на підтвердження обсягу послуг.

Позивачем на підтвердження понесених витрат надано акт прийому-передачі наданих послуг до Договору від 20.01.2020, тобто до іншого договору (т. 3 зв.б. а.с. 26).

Водночас, акту прийому-передачі наданих послуг до Договору від 02.01.2020 позивачем не надано і матеріали справи не містять.

Враховуючи, що ТОВ "ТД "Агросвіт" не надано належних доказів на підтвердження обсягу наданих послуг, тоді як Договором фіксованого гонорару не встановлено, суд позбавлений можливості надати оцінку послугам, що надавались адвокатом під час первинного розгляду справи.

Як наслідок, колегія суддів вважає, що ТОВ "ТД "Агросвіт" не надано достатніх доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу під час первинного розгляду справи.

Колегія суддів зауважує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

Подібні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 01 травня 2025 року у справі № 260/2819/23.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, від 24.12.2024 у справі № 380/25725/21 стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Колегія суддів враховує, що ст. 134 КАС України покладає обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачі, на виконання вимог процесуального законодавства, подали до суду першої інстанції заперечення на заяву щодо розподілу судових витрат, отже суд першої інстанції мав можливість зменшити належний до стягнення розмір судових витрат, ураховуючи критерії співмірності, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а розумності їхнього розміру.

Ураховуючи викладене, заперечення відповідача щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значення справи для сторони, надані докази, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягають витрати на правничу допомогу, понесені у суді першої інстанції, у розмірі 20 000,00 грн, оскільки саме такий розмір правової допомоги є співмірним заявленим позовним вимогам.

Натомість, при ухваленні додаткового рішення судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та доводи сторін, не вірно надано оцінку доказам, а тому наявні підстави для його зміни.

Відповідно до ч. 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини .

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України задовольнити частково.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 по справі № 520/9375/22 виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Абзаци третій, четвертий резолютивної частини додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 викласти в наступній редакції:

"Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" ( ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України ( ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" ( ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок)".

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді В.А. Калиновський З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 29.09.2025 року