Справа № 440/7141/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 р. Справа № 440/7141/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Калиновського В.А. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 (головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол) по справі № 440/7141/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про изнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії з зарахуванням у подвійному розмірі до загального та страхового стажу роботи періоду роботи з 01 січня 2004 року на посаді санітарки, молодшої сестри відділення реанімації та інтенсивної терапії та відділення інтенсивної терапії Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради";

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати у подвійному розмірі до загального стажу ОСОБА_1 на підставі статті 60 "Про пенсійне забезпечення" період роботи в Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" з 01.01.2004 на посаді санітарки, молодшої сестри відділення реанімації та інтенсивної терапії та відділення інтенсивної терапії Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради";

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести з 01 січня 2004 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі статті 60 "Про пенсійне забезпечення", зарахувавши у подвійному розмірі при обчисленні загального та страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради", починаючи з 01.01.2004 на посаді санітарки, молодшої сестри відділення реанімації та інтенсивної терапії та відділення інтенсивної терапії Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з зарахуванням у подвійному розмірі до загального та страхового стажу роботи періоду роботи з 01 січня 2004 року на посаді санітарки, молодшої сестри відділення реанімації та інтенсивної терапії та відділення інтенсивної терапії Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради", які оформлені листом від 07.05.2025 №7981-6513/Ж-02/8-1600/25.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.04.2025 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач) не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його ухвалення судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідач наполягає на тому, що відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. З 1 січня 2004 року після набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі. Підстави для перерахунку пенсії із врахуванням стажу роботи після 01.01.2004 в подвійному розмірі відсутні.

Позивач подано відзив, в якому просила залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення без змін, оскільки вважає дане рішення суду в цій частині законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 15.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням ГУПФ в Вінницькій області (за екстериторіальністю) від 23.04.2024 №57 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах .

Позивач не погодившись із цим рішенням звернувся до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 по справі №440/6335/24 зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 08.04.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

10.09.2024 рішенням пенсійного органу №57 ОСОБА_1 призначено пенсію з 08.04.2024 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", загальний страховий стаж (повний) визначено у розмірі 38 років 1 місяць 28 днів, в тому числі, за період з 01.01.2004 по 31.12.2023 період трудової діяльності за Списком №2 - 20 років 0 місяців 0 днів, за період з 0.01.2024 по 31.03.2024 період трудової діяльності за Списком №2 - 0 років 3 місяці 0 днів.

10.04.2025 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про зарахування в подвійному розмірі до страхового стажу період роботи з 01.07.1995 року по 02.04.2025 року на посаді санітарки, молодшої медсестри відділення реанімації та інтенсивної терапії та відділення інтенсивної терапії Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" та провести з 08.04.2024 року перерахунок та виплату пенсії.

07.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом №7981-6513/Ж-02/8-1600/25 повідомило позивача, що пільгове обчислення стажу визначеного ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачає зарахування до стажу роботи в подвійному розмірі періоду роботи у психіатричних закладах охорони здоров`я. З 1 січня 2004 року після набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058 всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі. Зазначало, що Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 передбачено, що при призначенні пенсії враховуються дані про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії. Також, при обчисленні пенсії до уваги взято страховий стаж тривалістю 38 років 1 місяць 28 днів, який враховано по 31.03.2024. При цьому періоди роботи з 01.07.1995 по 31.12.2003 зараховано в подвійному розмірі, а з 01.01.2004 - в одинарному. Також вказано, що рішення суду від 25 липня 2024 року по справі №440/6335/24 не містить зобов`язань щодо врахування періоду роботи після 01.01.2004 в подвійному розмірі.

Не погодившись з такою відповіддю відповідача, позивач звернулася з позовною заявою до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідь пенсійного органу прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не було прийнято жодного рішення по заяві позивача та з метою належного захисту прав позивача, зобов`язав пенсійний орган повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України № 1788-XII (в редакції, чинній на час призначення пенсії) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 01.04.2018 по 31.03.2019 - не менше 27 років.

Відповідно до ст. 60 Закону України № 1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України від 22.02.2000 № 1489-III «Про психіатричну допомогу» (далі Закон України № 1489-III) заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги; фахівець - медичний працівник (лікар, медична сестра, фельдшер), психолог, соціальний працівник та інший працівник, який має відповідну освіту та спеціальну кваліфікацію і бере участь у наданні психіатричної допомоги.

Принципи, засади та механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України № 1058-IV.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України № 1788-XII визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-XII.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За визначенням, наведеним у ч. 3 ст. 24 Закону України № 1058-IV, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону України № 1058-IV.

Вказаний Закон набрав чинності з 01.01.2004. До цієї дати пенсійні відносини врегульовані Законом України № 1788-ХІІ.

Відповідно до ст. 60 Закону України № 1788-ХІІ робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Колегія суддів вказує, що вказане пільгове обчислення стажу роботи у відповідних медичних закладах, є діючим і на теперішній час.

Слід зауважити, що положеннями ст. 24 Закону України № 1058-IV, на які посилається відповідач, дію ст. 60 Закону України № 1788-ХІІ не зупинено та не скасовано.

При цьому, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV передбачено, що положення Закону України № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права за вислугою років.

А відтак, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я, яка виконувалася особою і після 01.01.2004 зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень ст. 24 Закону України № 1058-IV та ст. 60 Закону України № 1788-ХІІ викладена у постановах Верхового Суду від 04.12.2019 у справі № 689/872/17 та від 27.02.2020 у справі № 462/1713/17, від 27.02.2020 у справі № 462/1713/17, від 27.04.2023 у справі № 160/14078/22 які, в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування.

Суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 22 Конституції України, згідно з якими, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Наведене узгоджується також із практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 22.12.2021 у справі № 688/2916/17, від 27.02.2020 у справі № 462/1713/17, від 23.01.2019 у справі № 485/103/17 та від 04.12.2019 у справі № 689/872/17.

У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом України № 1058-IV та Законом України № 1788-ХІІ вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон України № 1788-ХІІ був прийнятий раніше за Закон України №1058-IV.

Також, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України 1788-ХІІ, то він мав би виключити з останнього усі інші положення, чого, в свою чергу, зроблено не було.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 31.12.2023 (робота за списком №2 20 років 0 місяців 0 днів) працювала в Комунальному підприємстві «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» на посаді медсестри.

Таким чином, враховуючи, що норми Закону України № 1788-ХІІ є діючими, а стаття 60 Закону України № 1788-ХІІ визначає пільгові умови права на пенсію за віком, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з зарахуванням у подвійному розмірі до загального та страхового стажу роботи періоду роботи з 01 січня 2004 року на посаді санітарки, молодшої сестри відділення реанімації та інтенсивної терапії та відділення інтенсивної терапії Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради", викладена в листі від 07.05.2025 №7981-6513/Ж-02/8-1600/25, є безпідставною та необґрунтованою.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.04.2025 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 по справі № 440/7141/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді В.А. Калиновський А.О. Бегунц