Справа № 620/10912/25
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 вересня 2025 року Чернігів Справа № 620/10912/25

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Житняк Л.О., перевіривши виконання вимог ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України при поданні позовної заяви Головного управління ДПС у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райселькомунбуд", керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД» Гришина Валентина Івановича про застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі тетирорії України,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД», керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД» Гришина Валентина Івановича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД» ОСОБА_1 до погашення податкового боргу щодо якого таке обмеження встановлено.

За приписами ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує зокрема, чи: позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Перевіривши матеріали позову Головного управління ДПС у Чернігівській області, суд зазначає про таке.

Так, підпунктом 20.1.35-2 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.

Пунктом 87.13 статті 87 ПК України визначено, що у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Суд зазначає, що норма статті 289-2 КАС України, як і норма пункту 7 частини першої статті 283 цього Кодексу, визначають єдину підставу для звернення до суду податкового органу, яка визначена пунктом 87.13 статті 87 ПК України.

Разом з тим, стаття 87 ПК України не визначає з заявою або позовною заявою має звертатись до суду контролюючий орган за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

З огляду на викладене, суд вважає, що статі 283 та 289-2 КАС України для регулювання одного і того ж предмета визначають різні види судового провадження.

Порівняльний аналіз статей 283 та 289-2 КАС України свідчить про суттєві відмінності вказаних судових проваджень:

- відповідно до статті 283 КАС України звернення контролюючого органу відбувається шляхом подання відповідної заяви, в той час як згідно статті 289-2 КАС України позовної заяви;

- положеннями статті 289-2 КАС України встановлено терміни розгляду судом відповідної категорії заяв (48 годин), а положеннями статті 283 КАС України - не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду).

- стаття 283 КАС України встановлює окремі вимоги до заяви щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України, судового рішення за наслідками розгляду такої заяви, його негайне виконання, а також визначає окремі умови щодо залишення без руху, повернення та відмови у відкритті провадження за такими заявами, тоді як положеннями статті 289-2 КАС України такі вимоги та умови не передбачено.

Ще однією суттєвою відмінністю звернення до суду щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України в порядку статей 283 та 289-2 КАС України, є те що судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених зокрема статтею 283 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. При цьому судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

З огляду на зазначене, суд вважає, що звернення до суду з заявою щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України в порядку статті 283 КАС України є окремим видом судового провадження, яке має бути ініційоване контролюючим органом протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Тобто звернення в порядку статті 283 КАС України відбувається лише з метою термінового розгляду заяв.

Водночас норми статті 289-2 КАС України не встановлюють строків звернення до суду, не визначають інших вимог до позовної заяви, відмінних від тих, які передбачені загальними нормами КАС України, як і не встановлюють іншої, особливої процедури розгляду таких заяв, що свідчить про те, що звернення в порядку статті 289-2 КАС України з позовною заявою про обмеження виїзду керівника платника податків за кордон відбувається в загальному порядку.

Як слідує зі змісту позовної заяви, у даному випадку Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулося до суду з даним позовом саме в порядку статей 160, 289-2 КАС України, а отже строк звернення до суду слід обчислювати виходячи з положень, що регулюють загальний порядок звернення.

За приписами частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Як зазначалось вище, відповідно до пункту 87.13 статті 87 ПК України, підставою для застосування забезпечувального заходу у виді тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України є: наявність у юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень; не сплата такого боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Таким чином, початок відліку строку звернення до суду із даним позовом слід обчислювати з дня, наступного за днем закінчення 240-денного строку після отримання платником податків податкової вимоги.

Дослідженням матеріалів позову суддею встановлено, що контролюючим органом на офіційну адресу відповідача надсилалась податкова вимога форми «Ю» від 16.04.2024 №0-2501 на суму 32 445 840,37 грн. Зазначена у вимозі від 16.04.2024 №0-2501 сума податкового боргу станом на 29.09.2025 залишається несплаченою. При цьому вимога від 16.04.2024 №0-2501 відповідачем отримана не була. Конверт із вимогою повернуто поштовим відділенням з відміткою від 19.04.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи наведене та з урахуванням положень п.42.2 ст.42 ПК України, податкову вимоги слід вважати належним чином врученою 19.04.2024. Відповідно, закінчення 240-денного строк припадає на 16.12.2024, що є днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Натомість до суду позивач звернувся 29.09.2025, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого абз.2 ч.2 ст.122 КАС України.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За приписами ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем клопотання про поновлення строку звернення до суду подано не було. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи наведене, позовна заява не відповідає вимогам процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху, в силу положень ст.169 КАС України, якими передбачено, що Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, у порядку усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом протягом 10-денного строку з дня вручення ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 122, 123, 160, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райселькомунбуд", керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД» Гришина Валентина Івановича про застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі тетирорії України - залишити без руху.

Позовну заяву Головного управління ДПС у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД», керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД» Гришина Валентина Івановича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний термін з дня вручення копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом протягом 10-денного строку з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вказаний судом строк позовна заява буде йому повернута.

Копію ухвали суду надіслати позивачу для виконання.

Відповідно до ч.2 ст.256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст.294 КАС України оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Житняк