Справа № 686/24049/25
Суддя: Чевилюк З. А.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/477/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Томашівської А.Т.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу№686/24049/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови.

09.05.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №4618, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Відповідно до постанови 29.10.2024 року ОСОБА_1 була направлена повістка № 864655 про прибуття до об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки поштовим зв`язком на адресу: АДРЕСА_1 . Проте, його зареєстроване/задеклароване місце проживання АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідною відміткою в його паспорті.

При цьому, 24.05.2023 року ОСОБА_1 було взято на військовий облік, що підтверджується тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 , а також 12 березня 2024 року ОСОБА_1 був присутній на засіданні комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з протоколу №9 від12.03.2024року. Тобто, в обох випадках уточнювались його облікові дані, в тому числі і його адреса. Іншої адреси, окрім АДРЕСА_2 ОСОБА_1 не надавав, завжди проживав за вказаною адресою і її не змінював.

Оскільки повістка була направлена на адресу, яка не є зареєстрованим або задекларованим місцем проживання ОСОБА_1 , він фізично не міг її отримати, то і не міг з`явитися за викликом за повісткою 14 листопада 2024 року.

Оскаржувана постанова ґрунтується на припущенні, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений, однак, він повістки не отримував і тому належне підтвердження отримання повістки відсутнє.

Крім того, з 10 вересня 2024 року по 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 перебував за кордоном, що підтверджується відповідними відмітками в його закордонному паспорті.

З оскаржуваної постанови від 09.05.2025 вбачається, що позивач не з`явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14.11.2024, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Таким чином, станом на 15 листопада 2024 року відповідачеві було відомо про факт неявки позивача за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач у постанові вказує, що 25.11.2024 р. було направлено електронне звернення до поліції про розшук ОСОБА_1 через неявку за повісткою. Це також свідчить про те, що факт неявки був виявлений відповідачем ще в листопаді 2024 року.

Протокол про адміністративне правопорушення № 1086 було складено 25.04.2025 року. Тобто, з дня виявлення правопорушення (15.11.2024) до дня складання протоколу (25.04.2025) минуло понад три місяці, що є порушенням строків, встановлених законодавством. Таким чином, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності №4618 є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у адміністративній справі закриттю.

ОСОБА_1 не мав можливості подати скаргу у встановлений законом десятиденний строк, оскільки дізнався про існування постанови № 4618 від 09.05.2025 року лише 20 серпня 2025 року. Про це йому стало відомо після того, як його банківська картка була заблокована у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження, про що йому прийшло повідомлення у мобільний додаток.

Саму постанову № 4618 від 09.05.2025 року позивачу не було вручено особисто, і він не отримував її засобами поштового зв`язку, а лише зміг ознайомитись з нею, так як вона була в матеріалах виконавчого провадження. Отже, про її винесення ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином, що є поважною причиною пропуску строку на оскарження.

Ухвалою суду від 27 серпня 2025 року відкрито провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив скаcувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Відповідач до суду представника не направив, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта» на адресу: АДРЕСА_1 було направлено повістку №864655 від 29.10.2024 для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14.11.2024 року з метою уточнення облікових даних.

У визначені в повістці дату і час ОСОБА_3 не з?явився, про поважність причин неприбуття у встановленому законом порядку ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомляв.

У зв`язку з цим, ІНФОРМАЦІЯ_3 було скеровано електронне звернення №Е 116276 від 25.11.2024до Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про розшук даного громадянина, доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

25.04.2025 ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за наслідками невиконання вимог, представником ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол №1086 на підставі якого 09.05.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №4618, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн.

ОСОБА_1 відповідно до відмітки в паспорті зареєстрований за адресою по АДРЕСА_2 , де він завжди проживав і місця проживання не змінював.

Повістка про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 була направлена на адресу, яка не є зареєстрованим місцем проживання позивача, тому він не міг її отримати та в подальшому до 14 листопада 2024 року з`явитися за викликом до відповідача для уточнення облікових даних.

ОСОБА_1 про винесення постанови № 4618 від 09.05.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП стало відомо 20 серпня 2025 року після отримання у мобільному застосунку повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, постанову № 4618 від 09.05.2025 року ОСОБА_1 не було вручено особисто, і він не отримував її засобами поштового зв`язку, а лише зміг ознайомитись з нею, так як вона була в матеріалах виконавчого провадження. Про винесення вказаної постанови ОСОБА_1 належним чином повідомлений не був.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст.235КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з пунктом 1статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частина 1ст.210-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

Відповідно до ч.3ст.210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно абзацу 1 частини 1ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно положень ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до положень п.2 ч.1 дод.2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р. призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що у постанові мають міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Отже, з наведеного слідує, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 статті 210-1 КУпАП, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Крім того, при скасуванні оскаржуваної постанови суд враховує, що ОСОБА_1 не було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а без вручення позивачу повістки, повідомлення позивача про направлення йому повістки, відсутня складова частина складу адміністративного правопорушення як суб`єктивна сторона.

Відтак, суд приходить до висновку, що у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 статті 210-1 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Пункт 1 частини 1статті 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №4618 від 09.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Поновити пропущений строк на оскарження постанови.

Відповідно до ст.139 КАС України, слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7,9, ч.2 ст.210, 247, 251, 278-280, 293 КУпАП та ст.ст. 2,6,19-20,77, 132,139, 229, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити пропущений строк для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення №4618 від 09.05.2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Скасувати постанову №4618 від 09.05.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 605,60 грн. судового збору.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30 вересня 2025 року.

Суддя