Справа № 739/2454/24
Суддя: Кочура О. О.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/2454/24
Провадження № 2-а/739/17/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої cудді - Кочура О.О.,

при секретарі - Головня І.І.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Єрмоленко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщеннізали суду в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,- ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №273 від 15.10.2024 рокупро визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.. Позовні вимоги вмотивовані тим, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 була винесена вищезазначена постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало неуточнення ним облікових даних протягом 60 днів з дня набрання чинності статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач вважає постанову незаконною, оскільки відповідач не дотримався наведених в ст.280 КУпАП правил, внаслідок чого притягнув його до відповідальності за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Так, згідно з приміткою до ст.210 КУпАП позивач не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП з мотивів неуточнення даних про себе протягом 60-денного строку з дня набрання ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» законної сили, оскільки позивач являється депутатом міської ради, подає відповідні декларації, являється підприємцем, має рахунки в банківських установах, отже, інформація про нього перебуває в багатьох реєстрах та базах даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, в тому числі і в публічних. Таким чином інформація про позивача доступна відповідачеві, отримати її він має змогу шляхом здійснення електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних. Про будь-які відомості, що відповідач позбавлений можливості отримати доступ до інформації про позивача з реєстрів або щодо недостатності цієї інформації, відповідач позивача не повідомляв. Тому позивач вважає, що відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності без належних правових підстав, за відсутності складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-3 КУпАП.

05.03.2025 року представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому представник заперечуючи проти позову зазначає, що позивач ОСОБА_1 у позовній заяві не довів, що він, будучи військовозобов`язаним був звільнений від виконання обов`язку з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року уточнити свої облікові дані у встановленому законом порядку. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервистів, у розділі «Звірка даних при особистій явці» зазначена дата - 14.12.2020 року. Примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із способів, визначений ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервистів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач. Крім того, отримання певних видів персональних даних, а саме адреси проживання, адреси електронної пошти та номеру мобільного телефону, держателем Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервистів від інших органів центральної влади не передбачається Законом України «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервистів». Тож жодна із баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання позивача, номери його засобів зв`язку, а також адреси електронної пошти. Позивач ОСОБА_1 правом на подання відповіді на відзив не скористався. У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги та повідомив суду, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП та 15.10.2024 року винесено постанову за ч.3 ст.210 КУпАП, якою на нього накладено стягнення за неуточнення облікових даних, але на його думку, відповідач мав можливість отримати дані відносно нього з реєстрів, оскільки він являється публічною особою - депутатом Новгород-Сіверської районної ради та не згоден постановою від 15.10.2024 року. На момент розгляду справи судом, він не уточнив свої облікові дані, бо вважає що нічого не перешкоджає представникам відповідача отримати ці дані з реєстрів. Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 Єрмоленко О.С. у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обґрунтування, зазначені у відзиві на позовну заяву. Також повідомила суду, що уточнення облікових даних являється обов`язком військовозобов`язаного у даному випадку ОСОБА_1 не уточнив свої облікові дані навіть на момент розгляду справи судом, хоча йому не обов`язково було з`являтися РТЦК, а існує можливість це зробити через додаток Резерв+, але ОСОБА_1 стверджує, що представники РТЦК мають можливість отримувати дані з реєстрів, хоча нажаль, не всі дані зазначено в реєстрах і такі дані як, зміна місця проживання, або номери телефонів може повідомити лише особисто військовозобов`язаний. ОСОБА_1 був доставлений до РТЦК 12.10.2024 року згідно протоколу про адміністративне затримання та протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено в присутності адвоката і було запропоновано добровільно оновити свої облікові дані із зазначенням відомостей, які РТЦК не має можливості отримати з реєстрів, що він так і не зробив, тому відносно нього 15.10.2024 року було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, відзив з доданими документами, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 у сигнальному списку. 12.10.2024 року о 10 год. 50 хв. ОСОБА_1 було доставлено у службове приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 для складання адміністративних матеріалів за ч.3 ст.210 КУпАП, про що інспектором СРПП Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області 12.10.2024 року складено протокол про адміністративне затримання АПЗ18 №049023. За результатами перевірки документів та відомостей, відповідальним виконавцем адміністративного відділення, старшим солдатом ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №157 від 12.10.2024 відносно за ч.3 ст. 210 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення: 12 жовтня 2024 року об 11 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , при перевірці військово-облікових даних у військовозобов`язаного ОСОБА_1 , було виявлено, що останній не уточнив свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, чим порушив: абз. 1,2 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»; абз. 1,7 пункту 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений Постановою КМУ від 16.05.2024 № 560; абз. 1,4 підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку організацій та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Від пояснення та/або підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків. За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, 15.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №273 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Відповідно до спірної постанови, вбачається, що її винесено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не уточнив свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України. На підставі викладеного, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Статтею 210 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 09 травня 2024 №3696-IX, який набув чинності 19 травня 2024, стаття 210 КУпАП викладені в такій редакції: «Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку -

тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -

тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

В розумінні ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період. Відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією РФ, в Україні введено воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу. Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113 від 03 березня 2022 року, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21 жовтня 1993 року оголошено загальну мобілізацію, в тому числі і на території Львівської області. Пунктом 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022р. №1487передбачено, що взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХII від 25.03.1992 на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Згідно частини 1 статті 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХII від 25.03.1992 граничний вік перебування на військовій службі встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу - до 60 років, а вищого офіцерського складу - до 65 років. Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. В свою чергу, за п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень. В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. В розумінні ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 КАС України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 73 КАС України). Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина перша статті 74 КАС України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 КАС України). Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. За нормами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, інкриміноване позивачу правопорушення було вчинене ним 12 жовтня 2024 року, тобто після набуття чинності Законом України від 09.05.2024 № 3696-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким статтю 210-1 КУпАП було доповнено частиною третьою. Приміткою у статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Однак, примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року, та навіть станом на момент розгляду справи судом, своїх облікових даних не уточнив, отже вимог закону не виконав, відомості про адресу його проживання, адресу електронної пошти та номеру мобільного телефону, держателем Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервистів від інших органів центральної влади отримати не може. Факт неоновлення позивачем військово-облікових даних підтверджується матеріалами справи та поясненнями самого ОСОБА_1 .. У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим, позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 №273 від 15.10.2024 року, без змін. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову відсутні підстави для розподілу судових витрат у порядку, передбаченому ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-243, 245, 246, 250, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О.Кочура

Повний текст рішення виготовлений та підписаний головуючою 29.09.2025 року.