Справа № 589/157/25
Суддя: Лєвша С. Л.
Дата ухвалення: 2025-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/157/25
Провадження № 2-а/589/71/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Лєвши С.Л.,

за участі секретаря судового засідання Новик О.С.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шостка у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №5767 від 28.12.2024 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В обґрунтування позову зазначено, що з 2023 року відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ) ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу надавалася відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

17 квітня 2024 року черговий раз йому була надана відстрочка терміном на 6 місяців, до 15 жовтня 2024 року.

У жовтні 2024 року позивач звернувся для надання відстрочки, подавши до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву встановленої форми з належно завіреними документами. Заява була прийнята, але повідомлено ОСОБА_1 про те, що довідка про надання відстрочки йому буде видана після проходження Військово - лікарської комісії (далі - ВЛК).

Починаючи із 17 жовтня 2024 року, позивач добросовісно почав проходити ВЛК, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду.

24 грудня 2024 року за результатами ВЛК ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП та ін.

Після проходження комісії, 25 грудня 2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для вирішення питання оформлення відстрочки і в цей же день вручили Довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на строк до 07 лютого 2025 року, на підставі протоколу №27 від 18.12.2024. Одночасно повідомили, що він знаходиться у розшуку у зв`язку з тим, що не з`явився до відповідача по повістці 08 листопада 2024 року. В цей же день відносно нього складено протокол №5767 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП та повідомлено про розгляд справи 28.12.2024 о 10 год. 00 хв.

Як вбачається з протоколу, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , згідно отриманої повістки, повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 08 листопада 2024 року, але в зазначену дату та час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини неявки не повідомив, чим порушив п.4.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» від 25.03.1992 за №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Позивач не визнавав і не визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення. Про це він наголошував і при складанні протоколу. У протоколі не викладені пояснення позивача, хоча від пояснень не відмовлявся. Категорично заперечував проти притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому, у протоколі немає ні його пояснень, ні відповідного запису посадової особи, яка б засвідчила про його відмову від пояснень. У протоколі не зазначені свідки, які б підтвердили обставини складання протоколу. Проігнороване клопотання ОСОБА_1 про залучення адвоката та надання йому правової допомоги під час складання протоколу.

Як стверджує відповідач у протоколі, здійснював виклик ОСОБА_1 на 08 листопада 2024 року, проте останній без поважних причин не з`явився за вказаним викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто, ІНФОРМАЦІЯ_2 був безпосередньо обізнаний про його неявку, а тому, датою вчинення адміністративного правопорушення та датою виявлення особи, яка його вчинила, є 08 листопада 2024 року.

Складання протоколу 25 грудня 2024 року, через місяць і 17 днів, не узгоджується з вимогами ст. 254 КУпАП.

З огляду на допущені порушення протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може слугувати належним доказом вчинення адміністративного проступку.

28 грудня 2024 року у визначений час - о 10 годині, ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 на розгляд справи, який не відбувся, як пояснили, у зв`язку з тим, що не змогли знайти матеріалів справи. Сказали прийти на наступному тижні.

02 січня 2025 року ОСОБА_1 знову відвідав ІНФОРМАЦІЯ_2 , подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи і заяву про повідомлення його про дату розгляду справи, висловивши бажання особисто, за участю адвоката бути присутнім при слуханні справи. Останню заяву в ІНФОРМАЦІЯ_4 не прийняли, повідомили про те, що 28.12.2024 вже справа розглянута.

При ознайомленні з матеріалами справи позивачу стало відомо, що дійсно, 28 грудня 2024 року справа розглянута, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесена постанова №5767, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП і на нього накладено штраф у розмірі 17000 грн.

Як вбачається з постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за неявку згідно отриманої повістки до ІНФОРМАЦІЯ_3 28 листопада 2024 року. Водночас, у протоколі, який за нормами КУпАП є доказом вчинення ним правопорушення, йдеться про його неявку до ІНФОРМАЦІЯ_3 08 листопада 2024 року.

У матеріалах адміністративної справи знаходиться рекомендований лист ІНФОРМАЦІЯ_3 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, адресований на ім`я ОСОБА_1 , який йому заборонили відкрити. Що в ньому знаходиться, позивач не знає, ймовірно - повістка. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, рекомендований лист відправлено 15.11.2024. А протокол складено за не прибуття ОСОБА_1 08.11.2024 за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Адреса позивача відома місту Шостка, оскільки, починаючи з 2014 року, й особливо з початком повномасштабного вторгнення, з 2022 року, ОСОБА_1 разом зі своєю командою у його будинку, за місцем постійного проживання, по АДРЕСА_1 , займаються виробництвом маскувальних сіток.

За зазначеною адресою постійно хтось знаходиться, в тому числі і позивач, оскільки йде безперервний щоденний процес виготовлення сіток. На цю адресу не надходило і ним не отримувалось рекомендоване поштове відправлення. Позивач не відмовлявся від його отримання. А тому, є неправдивою відмітка на Довідці Укрпошти про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Позивачу не відомо, у зв`язку з чим він викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він перебуває на військовому обліку, свої військово - облікові дані уточнював, ВЛК пройшов, що підтверджується доказами, а тому не вчиняв будь - яких порушень ані Закону №2232-ХІІ, ані Закону №3543-ХІІ. У відповідача не було підстав для його виклику.

Починаючи з 2023 року, відповідач надавав відстрочку позивачу, тобто, йому достовірно відомо, що ОСОБА_1 є особою, яка відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, оскільки має дитину віком до 18 років, мати якої померла.

Інформація про оновлення облікових даних позивача, про наявність у нього відстрочки мається в застосунку Резерв+.

При складанні адміністративного протоколу та при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не подання своїх облікових даних відповідач повинен отримати інформацію від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

Тобто, співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_3 було заздалегідь відомо, як держателям реєстру Оберіг, що позивач має відстрочку, що у нього оновлені облікові дані, що підтверджується сформованим витягом із застосунку Резерв+ і він жодним чином не порушував вимоги ст. 210-1 КУпАП.

Оспорювана постанова не містить посилання на будь-який доказ, що підтверджує факт вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, а лише констатує його факт. Єдиним доказом є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який складений у зв`язку із неявкою позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 08.11.2024.

Сама лише постанова про адміністративне правопорушення без надання доказів на підтвердження обставин, викладених у ній, не дає підстав вважати, що рішення відповідача є правомірним та вказує на те, що таке рішення прийнято необґрунтовано.

Водночас, будь-які докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке полягає в його неявці до ІНФОРМАЦІЯ_3 28.11.2024 у матеріалах справи відсутні.

20 березня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що 24 листопада 2024 року у поштовому повідомленні проставлена відмітки про відсутність ОСОБА_1 за адресою місця його зареєстрованого проживання, згідно даних, які наявні в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаний та резервістів ( АДРЕСА_1 ) є належним підтвердженням оповіщення про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Тому ОСОБА_1 відповідно до повістки №1235527 від 16.11.2024 повинен був з`явитися 28.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, або не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Під час складання протоколу позивач пояснень щодо причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав.

Таким чином, ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився за повісткою, що свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена чинним законодавством, тому у відповідача були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

В контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача є факт його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 28.11.2024 за повісткою від 16.11.2024, яка йому була надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з описом вкладення №729.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 2024 року стосовно позивача ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №5767 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а: змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчинення адміністративного правопорушення є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тобто, спірною постановою встановлено вчинення позивачем адміністративного правопорушення ч. 10 ст. 1 Закону №2232-ХІІ вчинене в особливий період.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті Конституції України, доведено його права та обов`язки, які передбачені ст. 268 КУпАП та повідомлено дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення про що свідчить особистий підпис позивача в протоколі при адміністративне правопорушення №5767.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Так, 28 грудня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову №5767 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому, позивач своїм правом заявити клопотання, надати докази, скористатися правовою допомогою - не скористався, будь-яких повідомлень про відкладених розгляду справи від позивача не надходило, тому відповідачем було дотримано вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП та встановлений законом порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже при розгляді ІНФОРМАЦІЯ_2 справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повно та всебічно встановлено обставини вчиненого правопорушення, а також правильно застосовано норми матеріального права.

Справа була розглянута уповноваженою на те посадовою особою - ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в межах його компетенції з дотриманням процедури передбаченої чинним законодавством України, на основі суворого додержання закону.

Постанова у справі є обґрунтованою, адміністративне стягнення відповідає матеріалам справи про адміністративне правопорушення, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог стосовно скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 28 грудня 2024 року №5767. (а.с.67-71)

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Дубровна Валентина Володимирівна в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі. (а.с.86)

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяви сторін, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 09 жовтня 1998 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 виданий військовий квиток серії НОМЕР_1 . (а.с.18-20)

25 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол №5767 про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 згідно з отриманої повістки повинен був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 08 листопада 2024 року, але в зазначену дату останній не з`явився, про причини неявки не повідомив, чим порушив ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Крім того, із протоколу вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 28.12.2024 о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . (зворотній бік а.с.75)

28 грудня 2024 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №5767 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 . З постанови вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , згідно з отриманою повісткою повинен був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 28.11.2024, але в зазначену дату та час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини неявки не повідомляв, чим порушив ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно зі зверненням ІНФОРМАЦІЯ_3 до Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області №Е572405 від 04.12.2024 щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколів про адміністративне правопорушення 25.12.2024 гр. ОСОБА_1 , прибув у супроводі представника поліції. На ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн. (а.с.33)

Зважаючи на позиції сторін у справі, суд вважає за необхідне, зазначити наступне.

Відповідно до ст. 2 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких, є обов`язком суб`єкта владних повноважень, згідно зі ст. 19 Конституції України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ч.1-3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 210-1 КУпАП.

За приписами ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року за №1932-ХІІ громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №2232-ХІІ, у порушенні якого позивача визнано винним оскаржуваною ним постановою, передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, крім іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону №3543-ХІІ громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Пунктом 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, передбачено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу №5767 про адміністративні правопорушення від 25 грудня 2024 року складеного відносно ОСОБА_1 , суттю адміністративного правопорушення вказано, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 згідно отриманої повістки, повинен був з`явитися 08 листопада 2024 року.

Проте як вбачається з постанови №5767 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП винесеної 28 грудня 2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , суттю адміністративного правопорушення є те що військовозобов`язаний ОСОБА_1 згідно з отриманої повістки повинен з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 28 листопада 2024 року, але в зазначену дату та час не з`явився, про причини неявки не повідомляв, чим порушив ч.10 ст.1 Закону №2232-ХІІ.

Наведене свідчить, про розбіжності в датах виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , що ставить під сумнів правомірність винесеної постанови.

Крім цього, представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 вказує у відзиві що ОСОБА_1 про дату та час з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 був повідомлений повісткою №1235527, на яку накладено кваліфікований електронний підпис начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 16 листопада 2024 року. А як вбачається, з рекомендованого поштового повідомлення АТ «Укрпошта» дата подання листа для відправки адресату ОСОБА_1 , відправником якого є ІНФОРМАЦІЯ_2 - 15 листопада 2024 року. Тобто, лист відправлено раніше ніж виписана повістка, що також викликає у суду сумніви, щодо правомірності винесення вказаної вище постанови.

Таким чином, не підтверджується дата вчинення правопорушення, який за приписами ст. 210-1, ст. 283 КУпАП належить до обставин, які мають бути встановлені органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, тобто залишилася недоведеною одна з ознак об`єктивної сторони інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, що саме по собі виключає правомірність його притягнення до адміністративної відповідальності.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави - презумпцію невинуватості, згідно із якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки його вина не доведена вагомими, чіткими і узгодженими між собою доказами, і всі сумніви мали трактуватися на користь особи.

Таким чином оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, як неправомірну та безпідставну. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд враховує положення ст. 139 КАС України з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року по справі №522/22225/21.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову №5767 винесену 28 грудня 2024 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь на ОСОБА_1 судовий збір 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення/складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша