Справа № 520/19541/25
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 р. № 520/19541/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Військова частина НОМЕР_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

1. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 шкоду в розмірі 22 863 грн. 93 коп. (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят три гривні 93 коп.) завдану внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби, за реквізитами (IBAN НОМЕР_3 , ).

2. Вирішити питання щодо розподілу судового збору.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував суму завданих державі збитків в розмірі 22 863 грн. 93 коп., у зв`язку з чим вказана сума підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 30.07.2025 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, однак вказане відправлення повернулось на адресу суду з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Від відповідача, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач - колишній військовослужбовець старший лейтенант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходила військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , зокрема на посадах, тимчасово виконуючого обов`язки начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 з 29 липня 2023 року по 04 вересня 2023 року, начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 з 05 вересня 2023 року по 22 листопада 2023 року.

У своїй діяльності відповідач серед іншого, зобов`язана була керуватись вимогами пунктів 2-3 Розділу VІІ Порядку застосування Каталогу продуктів харчування затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2020 року № 140 (далі Порядок № 140), п. 1.11 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказам Міністра оборони України від 09 грудня 2002 року № 402.

За характером своєї посади ОСОБА_1 відповідно до вимог пункту 4 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280, пунктів 2.8.20.5., 2.8.20.8. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124, Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 та абзацу 12 Функціональних обов`язків начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , затверджених командиром Військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2022 (далі Функціональні обов`язки), являлась посадовою особою, на яку за характером її посади покладено відповідальність за організацію та облік особового складу військової частини, складання добової відомості про кількість військовослужбовців, які перебувають на котловому забезпеченні.

Відповідач була зобов`язана здійснювати заходи з організації роботи нетаємного діловодства, забезпечувати бойову готовність діловодства; здійснювати підготовку проектів документів, наказів, розробляти пункти проектів наказів по стройовій частині з питань, що відносяться до компетенції відділення, в тому числі з питань зарахування до списків особового складу, переміщення та звільнення, із забезпечення військовослужбовців, тощо; контролювати відповідність документів та наказів, які розробляються відділами, службами, структурними підрозділами бригади та подаються на підпис командиру бригади і начальнику штаба першому заступнику командиру бригади вимогам керівних документів; вести облік тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого особового складу, добову відомість, облік військовослужбовців, які перебувають на продовольчому забезпеченні.

Також судом встановлено, що за висновками аудиторського звіту фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2025 №535/29/1 встановлено, що упродовж 2023 2024 років, внаслідок неналежного виконання обов`язків та безпідставного завищення кількості військовослужбовців, які перебували на продовольчому забезпеченні, протиправно списано з обліку продуктів харчування на суму 1 052,35 грн., у тому числі за час виконання в період з 29 липня 2023 року по 22 листопада 2023 року старшим лейтенантом ОСОБА_1 обов`язків за посадою начальника стройової частини відділення персоналу штабу на суму 22 863,93 грн.

За вказаними фактами порушень фінансово-економічної діяльності військовою частиною НОМЕР_1 було проведено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що колишній начальник стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою, яка уповноважена на виконання адміністративно-господарських функцій держави, діючи в порушення абзаців 4, 8, 13, 14 Функціональних обов`язків начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , пунктів 2-3 Розділу VІІ Порядку застосування Каталогу продуктів харчування затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2020 року № 140 (далі Порядок № 140), п. 1.11 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказам Міністра оборони України від 09 грудня 2002 року № 402, неналежно виконала покладенні на неї обов`язки та у період з 29.07.2023 по 22.11.2023 під час складання наказів по стройовій частині та ведення обліку особового складу військової частини, допустила безпідставне завищення кількості військовослужбовців у добових відомостях, які перебували на продовольчому забезпеченні, що в свою чергу призвело до безпідставного (незаконного) списання з обліку продуктів харчування та заподіянню державі прямої дійсної шкоди у розмірі 22 863,93 грн., а тому підлягає притягненню до обмеженої матеріальної відповідальності в розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

З метою захисту прав відповідача, остання була повідомлена про службове розслідування стосовно неї із наданням можливості надати свої пояснення, про що на її адресу оператором поштового зв`язку ДП «Укрпошта» було направлено лист, що підтверджується описом цінного листа та накладної від 09.04.2025.

ОСОБА_1 у військову частину НОМЕР_1 не прибула, пояснення по суті допущених нею безпідставного завищення кількості військовослужбовців у добових відомостях, які перебували на продовольчому забезпеченні не надала, свої права під час службового розслідування не використала.

Також судом встановлено, що згідно пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2025 № 244 «Про підсумки службового розслідування за фактом незаконних витрат коштів, допущених внаслідок понаднормового (незаконного) списання з обліку продуктів харчування через помилки в обліку особового складу» доведено вину старшого лейтенанта ОСОБА_1 щодо порушень вимог п. 1.11 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказам Міністра оборони України від 09 грудня 2002 року № 402, вимог пунктів 2-3 розділу VII Порядку застосування Каталогу продуктів харчування, затвердженого наказом Міноборони від 29.04.2020 № 140, абзаців 4, 8, 13, 14 Функціональних обов`язків, що виразилось у порушенні обліку особового складу та внесенні викривлених даних у добові відомості військовослужбовців, які перебувають на котловому забезпеченні, що в подальшому призвело до понаднормової (незаконної) видачі та списання комплектів продуктів харчування у кількості 142 од. та заподіяння державі прямої дійсної шкоди у вигляді надлишкових витрат державних коштів на загальну суму - 22 863 грн. 93 коп.

Згідно Відомості порівняння даних добових відомостей стройової частини та наказів в/ч НОМЕР_1 (Додаток 25 до акту аудиторського звіту № 535/31/13 від 04.02.2025 року), виявлено розбіжності між кількістю осіб на котловому забезпеченні та кількістю особового складу за добовою відомістю у наступних обсягах:

ПІБ начальника стройової частини в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

Період перебування на посаді - 29.07.2023 - 22.11.2023;

Понаднормова видача комплектів продуктів харчування 142;

Із розрахунку, встановлено наступну вартість комплектів харчування на одну особу на добу: до 09.04.2023 187,2072 грн.; з 10.04.2023 184,66488 грн.; з 01.06.2023 196,74576 грн.; з 24.07.2023 171,5472 грн.; з 01.10.2023 161,0136 грн.; з 01.01.2024 142,65 грн.

Згідно довідки про вартісну оцінку завданої шкоди військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2025 № 1656/3594 встановлено, що шкода завдана ОСОБА_1 . Військовій частині НОМЕР_1 становить 22 863 грн. 93 коп.

Отже, факт безпідставного завищення кількості військовослужбовців у добових відомостях, які перебували на продовольчому забезпеченні, через неналежне виконання обов`язків з боку відповідача, підтверджується аудиторським звітом, матеріалами службового розслідування та довідкою про вартісну оцінку завданої шкоди військової частини НОМЕР_1 .

Відповідач у добровільному порядку не відшкодував суму завданих державі збитків, у зв`язку з чим військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).

Приписами частини першої статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 2232-XII порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 1 Дисциплінарного Статуту встановлює, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного Статуту військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно із статтями 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут) військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Відповідно до ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п. 1.11 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказам Міністра оборони України від 09 грудня 2002 року № 402, військовослужбовці та інші категорії, які мають право на одержання встановлених норм харчування за рахунок держави у вигляді гарячої їжі, у разі вибуття з військової частини знімаються з продовольчого забезпечення з будь-якого приймання їжі (сніданку, обіду або вечері) залежно від часу вибуття на підставі наказу командира військової частини про вибуття з видачею атестата на продовольство.

При звільненні (виключенні зі списків особового складу військової частини) військовослужбовців та інших категорій, які мають право на одержання норм харчування за рахунок держави, вони забезпечуються до дня виключення їх з списків особового складу військової частини.

У разі вибуття військовослужбовців з військової частини в складі військової команди (підрозділу) атестат на продовольство виписується один на всю військову команду (підрозділ).

До атестата додається список військовослужбовців (осіб з числа інших категорій), який підписується тими самими посадовими особами, що й атестат, а також командиром підрозділу (старшим команди), що вибуває, і завіряється гербовою печаткою військової частини.

Відповідно до пунктів 2-3 Розділу VІІ Порядку застосування Каталогу продуктів харчування затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2020 року № 140 (далі Порядок № 140) стройова частина штабу військової частини щоденно у визначений командиром військової частини час надає до продовольчої служби відомість про кількість осіб, що харчуються, та витяги з наказів командира військової частини (по стройовій частині) про рух осіб, які знімаються або зараховуються на продовольче забезпечення.

У наказах командира військової частини (по стройовій частині) відображається інформація окремо за підрозділи (пункти харчування) та приймання їжі про кількість осіб, які забезпечуються гарячою їжею, наборами продуктів, отримують грошову компенсацію.

У разі збільшення або зменшення кількості осіб, що харчуються, стройовою частиною штабу військової частини не менше ніж за 4 години до початку приймання їжі надається додаткова відомість та витяги з наказів командира військової частини.

Зведені відомості про рух особового складу військової частини узагальнюються за попередню добу та друкується витяг із книги обліку руху осіб, що харчуються, формуються у справу та зберігаються в установленому законодавством порядку в продовольчій службі.

Згідно із пунктом 7 Розділу ХV Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280, на особовий склад у штабі військової частини ведеться добова відомість (додаток 66). Добова відомість складається щодня на один і той самий час, який встановлюється вищим штабом (органом військового управління), та призначена для ведення статистичного обліку особового складу військових частин, а в особливий період - і не окремих батальйонів (дивізіонів). Добова відомість відображає штатну, спискову чисельність особового складу військової частини та її зміни, які сталися за минулу добу. Добова відомість у військовій частині складається в одному примірнику особою, яка веде облік особового складу, та після перевірки подається на підпис начальнику штабу військової частини.

Згідно пункту 3 Пояснення щодо оформлення листа обліку відпуску їжі в їдальні з книжки листів обліку відпуску їжі в їдальні, наведеному в додатку 87, пунктів 4, 5 Пояснення щодо оформлення добової відомості наявності та руху харчових продуктів/ комплектів продуктів наведених в додатку 64 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17 серпня 2017 року №440, зазначено, що графи 1 4 листа обліку відпуску їжі в їдальні з книжки листів обліку відпуску їжі в їдальні (найменування підрозділів та Кількість осіб, які харчуються) обліку заповнюються начальником продовольчої служби військової частини на підставі даних штабу військової частини. Кількість осіб, які харчуються, вказується для кожної кухні і на кожний прийом їжі. Підписана командиром (матеріально відповідальною особою) підрозділу добова відомість подається в продовольчу службу військової частини. До добової відомості додаються всі первинні документи.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

Відповідно до вимог статей 3, 8, 12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди. У разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог частини 2 статті 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено, що командир (начальник), який бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

В розумінні глави 13 Цивільного кодексу України та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» грошові кошти є майном (іншим майном).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд звертає увагу, що відповідач не оскаржував ані в адміністративному, ані в судовому порядку висновки службового розслідування та претензію на суму 22 863,93 грн.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що колишній начальник стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою, яка уповноважена на виконання адміністративно-господарських функцій держави, діючи в порушення вимог ст. 16, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, пунктів 2-3 Розділу VІІ Порядку застосування Каталогу продуктів харчування затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2020 року № 140 (далі Порядок№ 140), пункту 7 Розділу ХV Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280, пункту 1.11 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказам Міністра оборони України від 09 грудня 2002 року № 402, абзаців 4, 8, 13, 14 Функціональних обов`язків начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 неналежно виконала покладенні на неї обов`язки та у період з 29.07.2023 по 22.11.2023 під час складання наказів по стройовій частині та ведення обліку особового складу військової частини, допустила безпідставне завищення кількості військовослужбовців у добових відомостях, які перебували на продовольчому забезпеченні, що в свою чергу призвело до безпідставного (незаконного) списання з обліку продуктів харчування та заподіянню державі прямої дійсної шкоди у розмірі 22 863,93 грн., а отже вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Усі інші аргументи вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відносно вимоги стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 витрати на сплату судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки в даному випадку Військова частина НОМЕР_1 виступав в якості суб`єкта владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення суми - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 шкоду в розмірі 22 863 грн. 93 коп. (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят три гривні 93 коп.) завдану внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби, за реквізитами (IBAN НОМЕР_3 , ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.