Справа № 552/6717/25
Суддя: Яковенко Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6717/25
Провадження 2-а/552/113/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.09.2025 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Резніченко О.С.,

розглянувши в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу № 552/6717/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 11.08.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 31.07.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесено постанову №1503 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

Вважає постанову №1503 від 31.07.2025 протиправною та незаконною, вказує, що він не був належним чином повідомлений про обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , повістка ним не отримувалась, про необхідність її отримання у відділенні «Укрпошти» повідомлений не був. За таких обставин вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Також зазначає, що має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку мобілізацію», тому всі його дані регулярно оновлюються і він кожен місяць сам з`являється до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Це свідчить про відсутність будь-якого наміру ухилятися від виконання обов`язків або не з`являтися до ТЦК та СП.

Позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 № 1503 від 31.07.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення і стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.08.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі, яку вирішено розглядати в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 від 31 липня 2025 року за № 1503 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Відповідно до постанови № 1503 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 31.07.2025, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 26.06.2025 не з?явився за повісткою №3950878 для уточнення даних. Про поважну причину неявки повідомлено також не було. Повістку було відправлено засобами поштового зв?язку КТ «УКРПОШТА» рекомендованим повідомленням. Своїм діянням порушив п.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». п.21 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період» затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, за що передбачена адміністративна відповідальність визначена ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Обставини, що пом?якшують відповідальність відсутні. Обставини, що обтяжують відповідальність відсутні. Враховуючи, що в Україні діє особливий період (воєнний стан), діяння ОСОБА_1 підпадають під дію ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На території України особливий період розпочався 17.03.2014 відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію».

Аналізуючи поняття «особливий період», визначене в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Законі України «Про оборону України» особливий період охоплює період мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 3 ст. 4 «Про оборону України» з моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

На разі в Україні, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, введено правовий режим воєнного стану, який є результатом фактичного початку воєнних дій, та який продовжено.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Матеріали подані до суду, не містять доказів про те, що позивач був належним чином повідомлений про місце, час та дату явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення даних. Водночас, відповідно до витягу з мобільного застосунку «Резерв+» (а.с.9,10,11), позивач своєчасно здійснив уточнення особистих даних. Крім того, згідно довідки №13587 від 17.06.2025 (а.с.16) ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особі, яка має одного із своїх батьків з інвалідністю І або ІІ групи на строк до 07 серпня 2025 р.

Відповідно до викладеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Але відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано суду доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, доказів того, що він вчинив адміністративне правопорушення .

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не доведено беззаперечними доказами ту обставину, що ОСОБА_1 26 червня 2025 не з?явився до ТЦК та СП для уточнення даних, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а відповідно, не доведено наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови №1503 від 31 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Судом також встановлено, що позивачем позов пред`явлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки він не є юридичною особою, він не є належним відповідачем у справі.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 154 від 23.02.2022, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, м. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином належним відповідачем у справі, до якого судом задоволено позовні вимоги, є ІНФОРМАЦІЯ_5

В задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 КАС України, однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено принцип відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 605,60 грн за правилами частини першої статті 139 КАС України, яка визначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №1503 від 31 липня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, провадження в справі закрити.

В задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

-відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄРДПОУ НОМЕР_2

- відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3

Повне судове рішення складено 29.09.2025.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко