Справа № 585/3396/25
Суддя: Шульга В. О.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/3396/25
Номер провадження 2-а/585/46/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в м. Ромни адміністративний позов Орловської Вікторії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Орловська В.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 і просить: 1. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (ч.7 ст. 38, ст. 247 КУпАП). 3. Судові витати стягнути з відповідача. В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , номер в Єдиному державному реєстрів призовників, військовозобов`язаних та резервістів: 3. 04 серпня 2025 року Позивач сформував новий електронний військово-обліковий документ через застосунок Резерв + / Дія. У вказаному документі міститься інформація про те, що його розшукує ТЦК та СП за порушення правил військового обліку. У тексті електронного ВОД зазначена «Причина розшуку» як «Не прибув вчасно за повісткою до ТЦК та СП (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), «Дата початку розшуку» - 25.11.2025 року. Так, Позивач повістки не отримував та звернувся з заявою про зняття розшуку до ТЦК, також направлялися адвокатські запити, проте відповідь не надійшла, як і докази отримання ним повістки, розписка про отримання повістки, яка відповідає змісту, визначеному в Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженою постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 або акт відмови від підписання повістки, що йому надані не були. Натомість, в резерві зазначено, що відносно позивача було накладено на нього штраф у розмірі 17000 гривень. Позивач вважає незаконним накладення на Позивача штрафу. Згідно зі змістом електронного військово-облікового документа, що додається до цієї заяви, дата початку розшуку 25.11.2025 року, тобто з дня початку розшуку до дня подання заяви пройшло більше ніж три місяці. Так, відповідь Укрпошти від 13.08.2025 р. вказує про те що повістка не була вручена. Інформація про дату початку розшуку та причину розшуку в електронному військово-обліковому документі свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 виявив адміністративне правопорушення не пізніше 25 лютого 2025 року, отже на момент подання цієї заяви, відповідно до вимог статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю. У разі закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягають припиненню й заходи щодо доставлення особи з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення, адже протокол є доказом в справі про адміністративне правопорушення (ст. 251 КУпАП) та складається з метою її вирішення. Проте протокол Позивачу не було надіслано та на запити не було надано. З аналізу змісту ч.1 ст. 256 КУпАП випливає, що у протоколі зазначаються відомості, необхідні для вирішення справи, а у разі закриття справи вона вже не потребує вирішення, отже й протокол складатися по такій справі не може, й, відповідно, відсутня правова підстава для здійснення примусових заходів органами Національної поліції щодо доставлення особи до ТЦК та СП для складення протоколу. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-ХІІ). Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-ХІІ). На виконання частини п`ятої статті 33 Закону № 2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок № 1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16 березня 2017 року № 1951-VIII Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Закон № 1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII). Відповідно до частини 8 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 9 вищевказаного закону, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право звертатися до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру. З урахуванням зазначеного відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У свою чергу, пункт 20-1 частини першої статті 7 Закону № 1951-VIII передбачає що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення). Таким чином, до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил обліку. З аналізу змісту ч.1 ст. 256 КУпАП випливає, що у протоколі зазначаються відомості, необхідні для вирішення справи, а у разі закриття справи вона вже не потребує вирішення, отже й протокол складатися по такій справі не може, й, відповідно, відсутня правова підстава для здійснення примусових заходів органами Національної поліції щодо доставлення особи до ТЦК та СП для складення протоколу. Згідно з пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (зі змінами та доповненнями), ТЦК повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Відповідно до вищезазначених фактичних даних та наведених норм законодавства в даній заяві вважаю, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів містяться недостовірні відомості щодо порушення мною правил військового обліку та відсутні підстави для здійснення заходів щодо адміністративного затримання та доставлення його до ТЦК та СП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно з пунктом 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ від 23 лютого 2022 р. № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи. Попередній розрахунок судових витрат: Правова допомога - 2000,00грн.

Ухвалою від 5 вересня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено підготовчий розгляд.

12 вересня 2025 року підготовчий розгляд адміністративного позову завершений і справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач та його представник не прибули. Представник позивача 10 вересня 2025 року подала суду заву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, про відкладення розгляду справи не клопотав.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу.

У витязі з додатку «Резерв+» вказано що ОСОБА_1 розшукується у зв`язку з неприбуттям за повісткою до ТЦК та СП. Дата початку розшуку 25.11.2024. Витяг сформовано 01.09.2025. Дата уточнення даних: 14.01.2025 (а.с. 7)

З довідки за підписом начальника ВПЗ Ромни-9, від 13.08.2025, яка видана ОСОБА_1 вбачається наступне: «На Ваш запит повідомляємо, що на ВПЗ Ромни 9 31.10.2024 надійшов р/лист з р/пов № 889 адресований на ОСОБА_2 АДРЕСА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час доставки… адресат відсутній за даною адресою. Було залишене повідомлення Ф-22. Дане ПВ № 889 було повернуто 04.11.2024 на ІНФОРМАЦІЯ_4 та отримано 07.11.2024. ОСОБА_1 ПВ 889 від ІНФОРМАЦІЯ_4 не отримував (а.с.11).

4 серпня 2025 року адвокат Орловська В.А. сформувала адвокатський запит в ІНФОРМАЦІЯ_4 в якому просить надати відповідь, щодо того чи прийнято постанову про накладення штрафу та повідомити причини подання в розшуку ОСОБА_1 станом на 04.08.2025 р. Надати інформацію письмово за електронною адресою… (а.с.12).

20 серпня 2025 року між адвокатом Орловською В.А, та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги… (а.с. 17).

Згідно п.7) ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

За приписами ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зі змісту частини 3 статті 286 КАС України вбачається, що при розгляді справ такої категорії суд наділений повноваженнями перегляду рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності і лише за умови скасування такого рішення, як наслідок - закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши надані суду докази, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає.

Такий висновок суду склався з тих підстав, що позивач та його представник не оскаржували рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності і не надали доказів існування справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, яку суд міг би закрити, за наявності відповідних умов та визначених законом підстав.

Виходити за межі заявлених позовних вимог і вирішувати питання скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у суду повноваження немає, оскільки позивач та його представник навіть не вказали відносно якого саме рішення у справі про адміністративне правопорушення, суд може вирішити питання правомірності його винесення.

Враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позову, заявлені позивачем до стягнення судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову Орловської Вікторії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядку передбаченому п. 15.5) перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга