Справа № 520/18310/25
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 вересня 2025 року справа № 520/18310/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григоров Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61002, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківської області від 12.06.2025 р. №794 про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського взводу №2 роти №3 БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ст.65 Конституції України, пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини третьої статті 1 та частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпункту 1 пункту 1 розділу Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Харківській області, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 09.10.2024 року №2172;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківської області від 23.06.2025 р. №361 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції згідно з Законом України «Про Національну поліцію» за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №3 БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 23.06.2025 р. по 09.07.2025 р. в сумі 29405,41 грн. з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

В обгрунтування заявленого позову зазначалося, що оскаржувані накази є незаконними та необгрунтованими та потягли незаконне звільнення позивача зі служби в Національній поліції.

Позивач зазначав, що був відряджений до зони ведення бойових дій у складі зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» для виконання бойових (спеціальних) завдань. Звільнення позивача було мотивовано тим, що він під час доведення наказу командира зведеного підрозділу ДПД НПУ підполковника поліції ОСОБА_2 від 08.05.2025р. № 385ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань» відмовився виконувати вимоги вказаного наказу. Однак позивач вказував, що він відмовився від виконання цього наказу виключно за станом здоров`я.

В позовній заяві зазначалося, що ОСОБА_1 раніше був направлений на проходження лікарської експертизи та 27.03.2025 р. отримав Довідку № 142, видану Медичною (військово- лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області», за якою в рішенні медичної (військово-лікарської) комісії зазначено : ІХС (ішемічна хвороба серця), атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба 1ст. 2 ст. СН0. Ризик високий. НАЖХП. ДЖВШ без порушення функції печінки. СКХ, мікроліти лівої нирки без порушення функції. Аліментарне ожиріння Іст. Початкові прояви дисциркуляторної гіпертонічної енцефалопатії з розсіяною органічною мікросимптоматикою, цефалгічним синдромом. Вертеброгенна цервіколюмбалгія з м`язово-тонічними проявами на тлі остеохондрозу, спондилоартрозу шийного та поперекового відділів хребта без порушення функції, внаслідок чого М(ВЛ)К доходить висновку, що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції, але зазначає, що ОСОБА_1 придатний до служби в поліції.

В позовній заяві зазначено, що це є предметом іншого спору, але після проходження М(ВЛ)К позивач знаходився на тривалому лікуванні і після його закінчення був направлений у відрядження до м. Краматорськ Донецької області, та не мав можливості оскаржити рішення М(ВЛ)К.

Ухвалою суду від 01.08.2025р. відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити, направив до суду відзив на адміністративний позов, згідно якого указав на те, що вважає неспроможними доводи позивача про те, що він не відмовлявся від виконання наказу, однак за станом здоров`я в той час фактично не міг це зробити, бо це ставило під загрозу його життя.

Відповідач зазначив, що на момент доведення наказу про виконання бойового спеціального завдання позивач не перебував на лікарняному, доказів проходження ним лікування у цей період позивачем також не надано. Посилання позивача на незадовільний стан здоров`я та вживання лікарських засобів не свідчить про поважність причин для невиконання наказу командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області від 08.05.2025р. № 385ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань».

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши доводи сторін та наявні у справі докази, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти №3 БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області, був відряджений до м. Краматорськ Донецької області у складі зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» для виконання бойових (спеціальних) завдань.

17.05.2025р. до УГІ ГУНП в Харківській області надійшла доповідна записка т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 від 16.05.2025р. № 12127-2025 «Про можливе вчинення дисциплінарних проступків поліцейськими БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області».

Зокрема, у вказаній доповідній записці зазначено, що 08.05.2025р. о 16:00 у визначеному місці в м. Краматорськ Донецької області інспектор взводу № 2 роти № 3 БПОП(с) майор поліції ОСОБА_1 , який відряджений до зони ведення бойових дій у складі зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» для виконання бойових (спеціальних) завдань, під час доведення наказу командира зведеного підрозділу ДПД НПУ підполковника поліції ОСОБА_2 від 08.05.2025 № 385ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань», відмовився виконувати вимоги вказаного наказу. Зазначений поліцейський повідомив, що наказ їм зрозумілий, виконувати його він відмовляється із-за стану здоров`я.

З метою перевірки вказаних відомостей наказом ГУНП в Харківській області від 26.05.2025р. № 1470 було призначено службове розслідування, у ході якого з`ясовано, що Наказом Національної поліції України від 16 квітня 2024 року № 403 «Про затвердження Положення про Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », передбачено участь поліцейських в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, під час дії правового режиму воєнного стану в ході відсічі збройної агресії проти України.

Наказом головнокомандувача Збройних сил України Сіверська МТГ, Званівська СТГ, Соледарська МТГ, Бахмутська МТГ, Світлодарська МТГ, Часовоярська МТГ та Торецька МТГ Бахмутського району Донецької області визначені районами ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 14.02.2025р. № 19 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють», наказу ГУНП в Харківській області від 16.04.2025р. № 59 о/с дск «Про відрядження до зони відповідальності ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» та припинення виконання бойових (спеціальних) завдань» ОСОБА_1 був відряджений в підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії проти України у порядку взаємодії підрозділів Національної поліції України зі Збройними Силами України, реагування на зміни в обстановці, ведення та посилення стійкості оборони.

Позивач пройшов навчання у 151-му навчальному центрі ЗСУ (05.09-20.09.2024). Для цього удосконалено програму підготовки, особливо в частині виконання завдань із застосуванням нового для поліції озброєння і техніки. Бойове злагодження проходило на визначених полігонах в умовах максимально наближених до бойових.

Також було встановлено, що 08.05.2025р. у визначеному місці в м. Краматорськ Донецької області до окремих поліцейських БПОП(с), відряджених до зони ведення бойових дій у складі зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» для виконання бойових (спеціальних) завдань, було доведено наказ командира ЗП ДПД НПУ підполковника поліції Владислава Юрова 08.05.2025р. № 385ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань».

Наказ командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області про виконання бойового (спеціального завдання) є основним директивним документом для особового складу підрозділу, включає в себе виконання завдань визначених бойовими розпорядженнями старших начальників (ДПОП «ОШБ НПУ «Лють», ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »).

Формування наказу відбувається на підставі завдань визначених прямим начальником (вищим керівником), змінами у оперативній обстановці та заходами реагування на них і має гриф «для службового користування».

Доведення змісту наказу, у зв`язку з великою кількістю особового складу та виконання завдань у районах ведення бойових дій здійснюється шляхом зачитування його змісту, а також шляхом особистого підпису поліцейського у відомості ознайомлення та супроводжуються відеозйомкою.

Після доведення вимог зазначеного наказу позивач ОСОБА_1 не прибув у визначене місце та не висунувся на позицію за визначеними у наказі координатами. За даними службового розслідування під час зачитування вищевказаного наказу проводилась відеофіксація в присутності лікаря та психолога, які протипоказань до виконання позивачем бойового (спеціального) завдання не виявили, а факт доведення наказу до відома визначених у цьому наказі поліцейських БПОП(с) та факт відмови ОСОБА_1 від виконання цього ж наказу зафіксовано поліцейськими відділення моніторингу та контролю БПОП(с).

Визначеним поліцейським, задіяним до бойового (спеціального) завдання з ведення оборонних дій в районі міста, відповідно до вимог наказу БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області «Про виконання бойового спеціального завдання» від 08.05.2025 № 385 дск/ВС наказувалося з метою спільного облаштування 1 рубежу оборони КОНСТАНТИНІВКА в 2 ешелоні, здійснити заходи із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф проти України, в порядку взаємодії підрозділів Національної поліції України із Збройними Силами України, посилення стійкості оборони ТОРЕЦЬК, виконання бойових (спеціальних) завдань, поставлених зведеному підрозділу Департаменту превентивної діяльності, у смузі відповідальності 100 ОМБР операційної зони ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 00 год. 00 хв. 09.05.2025 р. за визначеними координатами до виконання бойового (спеціального) завдання.

Для виконання поставленого наказу БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області «Про виконання бойового спеціального завдання» від 08.05.2025р. № 385 дск/ВС були визначені чотири поліцейські, відряджені до зони ведення бойових дій.

Після ознайомлення з бойовим наказом від 08.05.2025 № 385 дск/ВС лише ОСОБА_1 відмовився від його виконання, посилаючись на стан здоров`я.

Присутніми на шикуванні старшим психологом з особливих доручень відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та старшим інспектором з ОД відділу лікувально-евакуаційного забезпечення управління домедичної та медичної допомоги (мр) Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » протипоказань до виконання зазначеними поліцейськими бойового (спеціального) завдання не виявлено, що підтверджується поясненнями останніх.

Під час проведення службового розслідування, дисциплінарною комісією досліджено відеофайли, які містяться на оптичному носії інформації, про що складено Акт дослідження відеозапису з портативного відеореєстратору поліцейських БПОП(с) від 02.06.2025 № 1023/119-15-2025, наданий до матеріалів справи (а.с. 133 (зворот)-134).

Будучи опитаним під час проведення службового розслідування старший інспектор з ОД відділу лікувально-евакуаційного забезпечення управління домедичної та медичної допомоги (мр) Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » лейтенант поліції ОСОБА_4 пояснила, що 08.05.2025 о 16:00 вона була присутня у визначеному місці в м. Краматорськ Донецької області, де інспектор взводу № 2 роти № 3 БПОП(с) майор поліції ОСОБА_1 , який відряджений до зони ведення бойових дій у складі зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» для виконання бойових (спеціальних) завдань, під час доведення наказу командира ЗП ДПД НПУ підполковника поліції ОСОБА_2 від 08.05.2025 № 385ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань» відмовився виконувати вимоги вказаного наказу. Під час зачитування наказу проводилась відеофіксація в присутності лікаря та психолога, які протипоказань до виконання вказаним поліцейським БПОП(с) бойового (спеціального) завдання не виявили. Після доведення вимог зазначеного наказу майор поліції ОСОБА_1 відмовився виконувати даний наказ. Факт доведення наказу до відома майору поліції ОСОБА_1 та факт його відмови від виконання наказу зафіксовано поліцейськими відділення моніторингу та контролю БПОП(с). За медичною допомогою до лікарів МП (МПТБ) зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» до моменту зачитування бойового наказу майор поліції ОСОБА_1 , який відмовився виконувати бойове (спеціальне) завдання, не звертався. За об`єктивними зовнішніми показниками фізичний стан майора поліції ОСОБА_1 станом на 08.05.2025 задовільний. Гострих чи хронічних захворювань в стадії загострення, які вказували б на нездатність останнього до виконання бойових (спеціальних) завдань, не спостерігалось.

Опитаний під час службового розслідування старший психолог з особливих доручень відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » лейтенант поліції ОСОБА_5 надав пояснення, аналогічні до пояснень ОСОБА_4 , та додав, що 08.05.2025р. гострих стресових реакцій та інших негативних станів, які вказували б на нездатність майора поліції ОСОБА_1 до виконання бойових (спеціальних) завдань не спостерігалось.

Опитаний під час службового розслідування старший інспектор відділення моніторингу та контролю БПОП(с) старший лейтенант поліції ОСОБА_6 пояснив, що відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 16.04.2025р. № 59о/сДСК «Про відрядження до зони відповідальності ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» та припинення виконання бойових (спеціальних) завдань», наказу командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» від 01.05.2025 № 496ДСК/ВС, інспектор взводу № 2 роти № 3 майор поліції ОСОБА_1 , введений в оперативне підпорядкування до зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії проти України у порядку взаємодії підрозділів Національної поліції України зі Збройними Силами України, реагування на зміни в обстановці, ведення та посилення стійкості оборони населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області.

ОСОБА_6 пояснив, що 08.05.2025 р. о 16:00 у визначеному місці в м. Краматорськ Донецької області до окремих поліцейських БПОП(с), а саме: заступника командира роти № 4 БПОП(с) підполковника поліції ОСОБА_7 , інспектора взводу № 1 роти № 5 БПОП(с) капітана поліції ОСОБА_8 , поліцейського взводу № 1 роти № 4 БПОП(с) сержанта поліції ОСОБА_9 та інспектора взводу № 2 роти № 3 БПОП(с) майора поліції ОСОБА_1 , відряджених до зони ведення бойових дій у складі зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» для виконання бойових (спеціальних) завдань, було доведено наказ командира ЗП ДПД НПУ підполковника поліції ОСОБА_2 від 08.05.2025 № 385ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань». Після доведення вимог зазначеного наказу майор поліції ОСОБА_1 відмовився виконувати даний наказ. Під час зачитування наказу проводилась відеофіксація в присутності лікаря та психолога. Останні протипоказань до виконання майором поліції ОСОБА_1 бойового (спеціального) завдання не виявили.

Опитаний під час службового розслідування командир БПОП(с) підполковник поліції ОСОБА_10 надав пояснення, аналогічні до пояснень ОСОБА_6 та додав, що після доведення вимог наказу командира ЗП ДПД НПУ підполковника поліції Владислава Юрова від 08.05.2025 № 385ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань» майор поліції ОСОБА_1 не прибув у визначене місце та не висунувся разом з іншими поліцейськими БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області на позицію за визначеними в цьому наказі координатами, чим не виконав цей наказ.

Опитаний під час службового розслідування командир роти № 3 БПОП(с) капітан поліції ОСОБА_11 пояснив, що з 14.06.2024 він перебуває на посаді командира роти № 3. Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 20.01.2025 № 8о/сДСК «Про відрядження та продовження відрядження поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області до ГУНП в Донецькій області» (зі змінами від 03.02.2025 № 13 о/сДСК «Про внесення змін до наказу ГУНП в Харківській області від 20.01.2025 № 8 о/сДСК «Про відкликання та продовження відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області до ГУНП в Донецькій області») капітан поліції ОСОБА_11 разом із іншими поліцейськими БПОП(с) з 22.01.2025 до особливого розпорядження відряджені до ГУНП в Донецькій області для відновлення боєздатності та проведення бойового злагодження. У подальшому відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 № 18о/сДСК «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області до ОСУВ «Хортиця» в підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» та відкликання з відрядження», наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 13.02.2025 № 170ДСК «Про прийняття в оперативне підпорядкування, залучення до виконання бойових (спеціальних) завдань», та бойового розпорядження в.о. командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» від 13.02.2025 № 171 ДСК/ВС ПКП-Костянтинівка, капітан поліції ОСОБА_11 разом із іншими поліцейськими БПОП(с) відряджені до зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії проти України у порядку взаємодії підрозділів Національної поліції України зі Збройними Силами України, реагування на зміни в обстановці, ведення та посилення стійкості оборони населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області. 08.05.2025 близько 16:00 у визначеному місці в м. Краматорськ Донецької області командиром БПОП(с) підполковником поліції ОСОБА_10 поліцейським БПОП(с), серед яких був і його підлеглий майор поліції ОСОБА_1 , був доведений наказ командира зведеного підрозділу ДПД НПУ підполковника поліції ОСОБА_2 від 08.05.2025 № 385ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань». Однак останній відмовився виконувати вищевказаний наказ через відсутність певних умов для його виконання та стану здоров`я. Під час доведення наказу капітан поліції ОСОБА_11 особисто не був присутнім, у зв`язку з тим, що на той момент була службова необхідність знаходитись на КСП. Як відомо капітану поліції ОСОБА_11 , майор поліції ОСОБА_1 пройшов М(ВЛ)К в ДУ «ТМО МВС в Харківській області». В зв`язку зі станом здоров`я майор поліції ОСОБА_1 продовжує виконувати роботу з охорони бойових броньованих машин, які знаходяться на ТПД в нічний час доби.

З метою проведення всебічного, повного та об`єктивного службового розслідування дисциплінарною комісією ГУНП в Харківській області було направлено запит до УКЗ ГУНП в Харківській області від 29.05.2025 за вих. № 21785-2025 про надання інформації щодо видачі ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду для проведення військово-лікарської експертизи та відповідно можливих наявних результатів вказаного медичного огляду.

На виконання вказаного запиту листом УКЗ ГУНП в Харківській області від 05.06.2025 № 27623-2025 до дисциплінарної комісії було надано інформацію, згідно якої встановлено, що ОСОБА_1 було видане направлення на проходження М(ВЛ)К від 21.02.2025р. № 115, однак довідка про проходження медичної військово-лікарської комісії не надходила.

Також дисциплінарною комісією ГУНП в Харківській області було направлено запит до ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» від 29.05.2025р. за вих. № 34203-2025 про надання інформації щодо звернення ОСОБА_1 за медичною допомогою, в тому числі щодо проходження та результатів медичного огляду з проведення військово-лікарської експертизи.

На виконання вказаного запиту листом ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» від 06.06.2025 № 33/41-1258 до дисциплінарної комісії було надано інформацію щодо перебування майором поліції ОСОБА_1 на амбулаторному та стаціонарному лікуванні у січні березні 2025 року, та зазначено, що останній пройшов медичну (військово-лікарську) комісію та згідно довідки від 27.03.2025 № 142 визнаний придатним до служби в поліції.

Таким чином, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що рішення Медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» від 27.03.2025 № 142 відносно майора поліції ОСОБА_1 із зазначенням «Придатний до служби в поліції» є діючим, встановлює відсутність обмежень за станом здоров`я та підтверджує придатність останнього до служби в поліції.

За наслідками проведеного службового розслідування складено та затверджено Висновок від 09.06.2025р. (а.с. 174-184), за яким в діях позивача встановлено та підтверджено ознаки дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини першої статті 65 Конституції України, в частині відмови виконати наказ про захист Вітчизни на бойових позиціях, пунктів 1 і 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині недотримання положень Конституції України, частини першої ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» в частині невірного служіння Українському народові, недотримання Конституції та законів України, негідного несення високого звання поліцейського та невиконання своїх обов`язків, пунктів 1 та 4 частини третьої статті 1 та частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту в частині невиконання наказу керівника та немужнього служіння народу України, пунктів 1,2 розділу VII Положення БПОП(с) в частині недотримання положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського та вимог цього Положення .

Дисциплінарна комісія за наслідками проведеного службового розслідування вважала, що за вчинення дисциплінарного проступку, ознаки якого наведено вище, позивач ОСОБА_1 заслуговує на застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

З врахуванням висновків службового розслідування, наказом ГУ НП в Харківській області від 12.06.2025р. № 794 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 65 Конституції України, пунктів 1,2 частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,2 розділу VII Положення про підрозділ поліції особливого призначення (стрілецький) ГУ НП в Харківській області, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 09.10.2024р. № 2172.

З метою реалізації вказаного дисциплінарного стягнення відповідачем видано наказ від 23.06.2025р. № 361 о/с, згідно якого позивача звільнено зі служби.

Розглядаючи справу в межах доводів позовної заяви та наданих відповідачем доводів в заперечення правової позиції позивача, суд зазначає, що доводи позивача з приводу неправомірності оскаржуваних наказів, наслідком яких стало звільнення позивача зі служби в Національній поліції зведено до того, що він не виконав відданий йому наказ за станом здоров`я, фактично не згоден з рішенням ВЛК, оформленим Довідкою № 142, згідно якого його визнано придатним до служби в поліції, яку він не оскаржував.

Позивач посилався на незадовільний стан свого здоров`я, що унеможливило, на його думку, виконання наказу про виконання бойового завдання. Крім того, позивач зазначав, що дисциплінарна комісія проігнорувала надану ним медичну документацію, з якої, як вважає позивач, вбачається наявність у нього комплексу хвороб, включно з ішемічною хворобою серця, а складена службова характеристика є формальною.

Відповідач не заперечував тієї обставини, що позивач відмовився від виконання наказу, посилаючись на незадовільний стан здоров`я, але зазначав, що вказана обставина не мала місця та не підтверджена доказами, які вивчались при проведенні службового розслідування.

В зв`язку з наведеним суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022р. № 2102-ІХ, в Україні введено правовий режим воєнного стану (який продовжено Указами Президента України по теперішній час), а військовому командуванню разом Із МВС України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з наказом Національної поліції України від 23.02.2022 № 171, який видано на підставі Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні», особовий склад органів, підрозділів та установ поліції на час дії правового режиму надзвичайного стану переведено на посилений варіант службової діяльності.

Після введення правового режиму воєнного стану поліцейські фактично усіх територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції, усвідомлюючи свою високу відповідальність за виконання покладених на поліцію завдань із забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, які присягнули вірно служити Українському народові, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, стали на захист Вітчизни та життя, здоров`я і благополуччя співвітчизників.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ, бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (Інших сил і засобів) ЗСУ, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони (частина перша статті 2 Закону № 1932-ХІІ).

Участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи (частина перша статті 12 Закону № 1932-ХІІ).

Відповідно до частини другої та четвертої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Тобто, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейських підрозділу поліції особливого призначення в умовах воєнного стану, що пов`язано з їх особливою підготовкою та статусом, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно, недотримання позивачем вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до останнього застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.10.2018 по справі № 815/4463/17, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

У постанові від 09.02.2024р. по справі №160/12290/20 (адміністративне провадження №К/9901/21044/21) Верховний Суд вказав на те, що сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни (пункт 77).

Під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника , що мають бути доведені у визначеному порядку (пункт 78).

Відповідно до абзацу 6 розділу II Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МВС України від 04.12.2017 № 987 (далі - Положення), підрозділи поліції особливого призначення беруть участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час дії воєнного стану на всій території України або в окремій її місцевості та 60 днів після цього.

Підпунктами 9, 10 та 11 пункту 1 розділу III Положення визначено, що підрозділи поліції особливого призначення (далі - Підрозділи):

- беруть участь у забезпеченні відповідно до законодавства правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх оголошення на всій території України або в окремій місцевості;

- можуть брати участь за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій у ході відсічі збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України під час дії воєнного стану та 60 днів після цього;

- можуть здійснювати у взаємодії із Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно- розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями під час дії воєнного стану та 60 днів після цього.

Відповідно до пунктів 1 та 3 розділу VII Положення: поліцейські підрозділів зобов`язані:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції. Присяги поліцейського та вимог цього Положення;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог законодавства України, посадових (функціональних) обов`язків, нормативно- правових актів Міністерства внутрішніх справ України та актів Національної поліції України організаційно-розпорядчого характеру;

3) постійно вдосконалювати свій рівень професійної майстерності, у тому числі фізичної, тактичної та вогневої підготовок, а також професійні якості.

Поліцейські підрозділів мають права та обов`язки, пов`язані з проходженням служби в поліції, що визначені законодавством України, посадовими (функціональними) обов`язками та організаційно-розпорядчими актами Національної поліції України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2023 № 30 «Про утворення територіального органу Національної поліції» створено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Національної поліції Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та який зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 02.02.2023р.

Наказом Національної поліції України від 16 квітня 2024 року № 403 «Про затвердження Положення про Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », передбачено участь поліцейських в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, під час дії правового режиму воєнного стану в ході відсічі збройної агресії проти України. Поліцейські БПОП (стрілецький) ГУНП пройшли курс індивідуальної підготовки та бойове злагодження. Для цього удосконалено програму підготовки, особливо в частині виконання завдань із застосуванням нового для поліції озброєння і техніки. Бойове злагодження проходило на визначених полігонах в умовах максимально наближених до бойових.

Наказом головнокомандувача ЗС України Сіверська МТГ, Званівська СТГ, Соледарська МТГ, Бахмутська МТГ, Світлодарська МТГ, Часовоярська МТГ та Торецька МТГ Бахмутського району, а також Костянтинівська МТГ Краматорського району Донецької області, визначені районами ведення воєнних (бойових) дій.

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту, зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити Українському народові; знати закони, інші нормативно- правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ мас бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику.

Згідно з частиною першою статті 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені в статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

В даній справі, притягаючи позивача до дисциплінарної відповідальності, керівник вбачав у його діях порушення вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 та 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, підпунктів 1 та 2 пункту 1 розділу VII Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МВС України від 04.12,2017 № 987, що виразилося у невиконанні наказу «Про виконання бойового (спеціального) завдання».

Суд погоджується з такими висновками та зауважує, що наслідками розгляду справи встановлено, що позивачу разом з іншими поліцейськими було доручено виконання наказу від 08.05.2025 № 385 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання», який доведено до відома позивача. Позивач від виконання цього наказу відмовився. Зазначені обставини сторонами у справі визнаються.

За наслідками проведеного службового розслідування відносно позивача особи, які проводили службове розслідування дійшли вичерпного та обгрунтованого висновку про невиконання наказу з боку позивача.

Стосовно посилань позовної заяви на суттєві суперечності між поясненнями свідків та даними об`єктивного технічного засобу фіксації, які прямо ставлять під сумнів достовірність цих пояснень як джерел доказів, а також посилань на те, що відеозапис, який, на думку автора позовної заяви, має вищу доказову силу порівняно з суб`єктивними поясненнями, підтверджує інший час та обставини доведення наказу, а також засвідчує відмову ОСОБА_1 від виконання наказу виключно з підстав стану здоров`я, суд зауважує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Слід зазначити, що в цій справі, визначаючи предмет доказування, суд виходить з того, що а ні конкретний час, а ні місце, а ні обставини оголошення позивачу наказу про виконання бойового (спеціального) завдання від 08.05.2025 № 385 дск/ВС до цього предмету не входять.

Зокрема, позивач не заперечує того, що був ознайомлений з наказом, але вказує на те, що не виконував його за станом здоров`я. Відповідач так само не заперечував наявність відмови позивача виконати наказ, яка була обгрунтована незадовільним станом здоров`я, який, за твердженням ОСОБА_1 , завадив виконувати відданий йому наказ. Разом з тим, відповідач зазначав, що об`єктивно такого незадовільного стану здоров`я ОСОБА_1 встановлено не було, позивач не перебував на лікарняному, а згідно висновку М(ВЛ)К на час віддання наказу був визнаний придатним для проходження служби в поліції.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що в разі встановлення придатності поліцейського до служби в поліції, він має виконувати віддані йому законні накази керівника, обговорення наказів забороняється.

Суд ще раз повертається до тексту позовної заяви та зазначає, що у ньому представник позивача адвокат Головань Т.Г. вказує на те, що згідно виданої за наслідком проходження позивачем Довідки № 142 від 27.03.2025р. військово-лікарська комісія визнала ОСОБА_1 придатним до служби в поліції. Судом вбачається, що позивач з вказаним висновком військово-лікарської комісії не згоден, однак цей висновок, що був викладений у відповідній довідці не оскаржив.

Слід зауважити також на тому, що за наданими до суду доказами комісія, яка проводила службове розслідування вивчала надану медичну документацію позивача, зокрема виписки з медичної карти хворого, однак мотивування позовних вимог в цій частині полягає у тому, що фактично комісія мала дослідити документи, які мають виключно медичний характер та самостійно на їх підставі підтвердити неможливість виконання ОСОБА_1 відданого наказу.

З такими доводами суд не погоджується та зауважує, що комісія, яка проводила службове розслідування в цій справі не наділена повноваженнями, компетенцією, спеціальними знаннями у галузі медицини для надання оцінки документам, що мають виключно медичний характер та робити на їх підставі подібні висновки, що мають юридичне значення. Медичні документи, які мали в собі юридичні висновки комісією було досліджено та їм було надано належну оцінку.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2022 № 2123-ІХ Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», яким, серед іншого, визначні порядок та строки проведення службового розслідування в період дії воєнного стану, у тому числі, особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Відповідно до частини першої статті 26 Дисциплінарного статуту (зі змінами) у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Згідно пункту 7 розділу V Порядку № 893 збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:

одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;

отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до абзацу другого пункту 7 розділу V Порядку № 893 збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:

одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;

отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

З досліджених матеріалів вбачається, що його було проведено повно та об`єктивно, при проведенні службового розслідування було встановлено як обставини, які пом`якшують відповідальність позивача, так і обставини, які обтяжують відповідальність, передбачені частиною шостою статті 19 Дисциплінарного статуту.

Обставин щодо скоєння позивачем дисциплінарного проступку у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що відповідно до вимог частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту, виключало б можливість застосовування до нього дисциплінарних стягнень, дисциплінарною комісією не встановлено.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховано характер проступку, обставини, за яких були вчинено вказаний дисциплінарний проступок, а також особу порушника та ступінь його вини.

Розглядаючи питання співмірності обраного до позивача крайнього заходу дисциплінарної відповідальності, суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 20.07.2023р. у справі № 620/4675/22 наголосив, що аналіз наведених вимог Дисциплінарного Статуту свідчить, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення є порушення поліцейським службової дисципліни, невиконання або неналежне виконання обов`язків поліцейського, порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного Статуту, та до них, зокрема відносяться: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Верховний Суд зазначив, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває в площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Водночас реалізація таких повноважень здійснюється суб`єктом накладення дисциплінарного стягнення з певними обмеженнями.

Так, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, суб`єкт його накладення повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Водночас адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення та чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 620/4545/22.

З урахуванням викладених висновків в цій справі необхідно зазначити, що для вирішення питання про правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, що є крайнім є заходом дисциплінарного впливу, необхідним є з`ясування його співмірності характеру, обставинам та наслідкам вчиненого проступку.

Суд вважає, що наведені вище міркування, які базуються на вичерпних та належних доказах, поданих сторонами до суду, свідчать про те, що службовим розслідуванням встановлено підстави для застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу. Відтак, висновки наказу про застосування дисциплінарного стягнення про те, що за своєю тяжкістю дисциплінарний проступок є таким, що не сумісний з подальшим проходженням служби є належними та обгрунтованими.

Суд зазначає, що межі судового контролю при розгляді справ стосовно незаконності рішень суб`єктів владних повноважень визначено ст. 2 КАС України.

Так, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, перевіривши згідно наведеної норми оскаржувані накази про застосування до позивача дисциплінарних стягнень, суд вважає, що спірні накази прийнято обґрунтовано, із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку. Інші доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від зазначених вище позовних вимог про визнання протиправними і скасування наказів, підстав для задоволення таких позовних вимог не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров