Справа № 694/2314/25
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 694/2314/25 Суддя (судді) першої інстанції: Кравченко Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Штульман І.В.

суддів: Кобаля М.І.,

Оксененка О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в Звенигородський районний суд Черкаської області, через підсистему "Електронний суд", з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 про:

- скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №605 від 31 липня 2025 року про накладення адміністративного стягнення і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачеві десятиденного строку для усунення недоліків. В ухвалі суду першої інстанції зазначені недоліки позовної заяви та запропоновані способи їх усунення шляхом доплатити судового збору в розмірі 484,96 грн.

07 серпня 2025 року, через підсистему "Електронний суд", до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви. В якій позивач зазначив, що судовий збір сплачено у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» та просив суд першої інстанції відкрити провадження у справі, а у випадку не задоволення його вимог щодо відкриття провадження у адміністративній справі - надати йому додатковий строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - повернуто заявнику.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки, про які зазначено в ухвалі від 05 серпня 2025 року та не надано докази сплати судового збору у повному обсязі.

Не погодившись з ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року, ОСОБА_1 (далі - апелянт), посилаючись на порушення норм процесуального права, подав апеляційну скаргу про скасування зазначеної ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суддя першої інстанції не врахував, що судовий збір сплачено у відповідності до вимог законодавства.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до наступного.

За правилами частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Положення частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладають на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, в тому числі щодо дотримання строків звернення до суду, визначених законом, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI) передбачено, що судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір, - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 від 05 серпня 2025 року зазначив, що подаючи в електронній формі по підсистемі «Електронний суд» адміністративний позов, заявником було сплачено судовий збір в розмірі 484,00 грн (а.с.17 (квитанція від 04 серпня 2025 року)). На думку судді Звенигородського районного суду, з урахуванням частини третьої статті 4 Закону №3674-VI, позивач мав сплатити суму судового збору (за немайновий спір) в розмірі 1211,20 грн*0,8 = 968,96 грн.

Колегією суддів Шостого апеляційного адміністративного суду встановлено, що предметом спору в даній справі є оскарження ОСОБА_1 постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності в порядку Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КупАП).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року по справі №543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону №3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини другої статті 4 Закону №3674-VI).

Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові від 13 грудня 2016 року, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем чи відповідачем судового рішення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в даній категорії справ підлягає сплаті судовий збір за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не як за подання позовної заяви немайнового характеру для фізичних осіб, як зазначено судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону №3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Тобто, при сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, через підсистему "Електронний суд", ОСОБА_1 повинен був надати до суду першої інстанції платіжне доручення на сплату судового збору у розмірі 484,48 (3028*0,2*0,8).

Оскільки, ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 484,00 грн, то в даному випадку містилася недооплата зі сторони позивача в сумі 0,48 копійок, а не в сумі 484,96 грн, як зазначено судом першої інстанції в ухвалі від 05 серпня 2025 року про залишення позовної заяви без руху.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в ухвалі Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року у справі №694/2314/25 про повернення позовної заяви ОСОБА_1 не вирішено клопотання позивача про надання позивачу додаткового строку для усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції здійснено поверхневий підхід при вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху та зобов`язання ОСОБА_1 сплати судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено Законом №3674-VI.

Відповідно до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року - скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись статтями 240, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2025 року про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - скасувати, а справу №694/2314/25 направити до Звенигородського районного суду Черкаської області для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

О.М. Оксененко