Справа № 400/6039/25
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 р. № 400/6039/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. у порядку спрощеного позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ,

провизнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 04.06.2025 року № 53; зобов`язання вчинити певні дії,

12 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлене протоколом від 04.06.2025 року №53 про відмову у наданні мені відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.8 ч. 1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

- зобов`язати Відповідача повторно розглянути мою заяву та додані документи про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 8 ч. 1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації як усиновлювачу, на утримані якого перебувають діти, які до моменту усиновлення були дітьми, позбавленими батьківського піклування, віком до 18 років, про що видати відповідний документ.

Ухвалою суду від 18.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06 травня 2025 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (усиновлювача, на утримані яких перебуває дитина (діти), яка (які) до моменту усиновлення була (були) дитиною-сиротою (дітьми-сиротами) або дитиною (дітьми), позбавленою (позбавленими) батьківського піклування, віком до 18 років). Позивач зазначає, що разом з заявою про надання відстрочки ним надано відповідачу копію рішення копію рішення Первомайського міськрайсуду Миколаївської області від 31.05.2012 року №1421/1969/12 про позбавлення біологічних батьків батьківських прав відносно усиновлених мною дітей. За результатом розгляду моєї заяви та підтвердних документів щодо надання відстрочки мені 09.06.2025 року повідомлено, що протоколом від 04.06.2025 року №53 комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалила рішення про відмову у надані мені відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Причин відмови відповідач у повідомленні не зазначив. Вважає рішення відповідача від 04.06.2025 року №53 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У відзиві відповідач зазначив, що із позовними вимогами не погоджується та просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що оскільки позивачем на розгляд комісії додані до заяви документи які не підтверджують право на відстрочку, рішенням комісії, яке оформлене протоколом від 04.06.2025 року №53 позивачу відмовлено в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі пункту 1 частини 8 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2025 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (усиновлювача, на утримані яких перебуває дитина (діти), яка (які) до моменту усиновлення була (були) дитиною-сиротою (дітьми-сиротами) або дитиною (дітьми), позбавленою (позбавленими) батьківського піклування, віком до 18 років).

14.05.2025 року комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 протоколом №50 ухвалено рішення про відтермінування розгляду заяви про надання відстрочки у зв`язку з необхідністю подання рішення про статус дітей позбавлених батьківського піклування. На зазначену вимогу позивачем було надано до ІНФОРМАЦІЯ_1 копію рішення Первомайського міськрайсуду Миколаївської області від 31.05.2012 року №1421/1969/12 про позбавлення біологічних батьків батьківських прав відносно усиновлених мною дітей.

За результатом розгляду заяви та поданих документів щодо надання відстрочки, позивача повідомлено, що протоколом від 04.06.2025 року №53 комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Причин відмови відповідач у повідомленні не зазначив.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням про відмову у наданні відстрочки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд зазначає, що Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» врегульовано питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, зокрема відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: усиновлювачі, на утриманні яких перебуває дитина (діти), яка (які) до моменту усиновлення була (були) дитиною-сиротою (дітьми-сиротами) або дитиною (дітьми), позбавленою (позбавленими) батьківського піклування, віком до 18 років, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, на утриманні яких перебуває дитина-сирота (діти-сироти) або дитина (діти), позбавлена (позбавлені) батьківського піклування, віком до 18 років.

Згідно ч.7 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який серед іншого визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі - Порядок №560).

Відповідно до пункту 56 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Пунктом 58 Порядку №560 передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Згідно пункту 60 Порядку №560, комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Отже, чинним законодавством України встановлено чіткий порядок звернення особи за наданням відстрочки та порядок розгляду відповідної заяви.

Суд зазначає, що приписами Порядку №560 визначено, що результати розгляду заяви військовозобов`язаного про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації оформлюються рішенням у формі протоколу.

Для повного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою суду від 16.07.2025 витребувано від відповідача належним чином засвідчену копію протоколу від 04.06.2025 року №53, яким відмовлено позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

На виконання вимог ухвали суду, відповідачем не було надано копію протоколу від 04.06.2025 року №53 засідання комісії з надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

З урахуванням зазначеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації разом з доданими документами повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви, адже відстрочка/відмова у відстрочці передбачає її письмове оформлення.

У цьому випадку відповідач жодного з передбачених п.60 Порядку рішень не прийняв.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення. Відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

У постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №342/158/17 зазначено, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу чи його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону (або ж іншого нормативно-правового регулювання) віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Таким чином, не розглянувши заяву позивача стосовно порушеного у ній питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та, відповідно, не прийнявши за результатами її розгляду відповідного рішення, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, чим допустив протиправну бездіяльність.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що на утриманні позивача, як усиновлювача, перебувають двоє дітей віком до 18 років ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які до моменту усиновлення були позбавленні батьківського піклування, що підтверджується рішенням Первомайського міськрайонного суду від 31.05.2012 року №1421/1969/12 про позбавлення біологічних батьків дітей батьківських прав та рішенням Первомайського міськрайонного суду 31.01.2014 року №484/170/14 про усиновлення дітей, яким позивача оголошено усиновлювачем.

Тобто, позивач є усиновлювачем дітей віком до 18-ти років, які перебувають на його утриманні, які до моменту усиновлення були позбавлені батьківського піклування.

Також, як вбачається з матеріалів справи з серпня 2024 року по травень 2025 року відповідач надавав позивачу відстрочку, як усиновлювачу дітей, що підтверджується довідками, які додані до позовної заяви.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, для захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.8 ч. 1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.05.2025 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.8 ч. 1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар