Справа № 140/7423/25
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/7423/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді судді Мачульського В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправними та скасування постанов та рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» (далі ТОВ «ПТФ «Центр», позивач) звернулося з позовом до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (далі Держекоінспекція Південно-Західного округу, Інспекція, відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов від 15.05.2025 №01.1/25пр, №02.1/25пр та №03.1/25пр та рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за № 06-25, № 08-25 та № 10-25 від 02.04.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Держекоінспекцією Південно-Західного округу було проведено планову перевірку автомобільних бензинів та дизельного палива на АЗС ТОВ «ПТФ «Центр», що знаходиться за адресою Одеська область, м.Одеса, вул.Дальницька,7. ТОВ «ПТФ «Центр» в рамках проведення планової перевірки на усний запит про надання документів було надано запитувані документи.

За результатам перевірки було складено акт перевірки характеристик продукції від 31.03.2025 №06/06-25, яким встановлено ряд порушень, зокрема щодо позначень палив, невідповідність сертифікатів відповідності та паспортів якості. Крім того відповідачем були винесені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 06-25, № 08-25 та № 10-25 від 02.04.2025 де зобов`язано усунути формальні невідповідності із встановленими вимогами Технічного регламенту в термін до 15.04.2025. Позивачем повідомлено про вжиття підприємством обмежувальних (корегувальних) заходів згідно рішень від 17.01.2025 №4-8/25, № 5-8/25 та №6-8/25. Держекоінспекцією Південно-Західного округу проведено планову перевірку стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, за результатами якої було складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 01.05.2025 №12/06-25. Відповідно до змісту вказаного акту перевірки інспекцією встановлено, що позивачем не повністю спростовано результати перевірки та встановлено, що відповідно наданим документам, а саме паспорту якості № 2-22102492Р від 22.10.2024, декларації про відповідність №ІІА.ТК. 100.0276-24 від 22.10.2024, сертифікату відповідності О.00279-24 від 22.10.2024 зазначена продукція - бензин автомобільний А-92- Євро5-Е5, що не відповідає позначенню «А-92-Евро5- Е10» у фіскальних чеках та не відповідає вимогам Додатоку 1 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927. На бензин автомобільний, який позначений у фіскальних чеках як «А-95- Евро5-Е0» відсутні документи, які підтверджують якість палива, його походження, що не дає можливості відстежити ланцюг постачання продукції та не відповідає вимогам п.6, ч,7, ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та п.8. п.9 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927. Відповідно до паспорту якості № 569 від 12.11.2024 року на пазиво дизельне ДП- 3-Євро5-В0 виробник США продавець ПП «Укрпалетсистем» покупець ТОВ «ПТФ «ЦЕНТР», що не дає можливості вистежити ланцюг постачання та не відповідає вимогам п.6. ч.7, ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». На підставі акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів винесені постанови про накладення штрафних санкцій від 15.05.2025 №01.1/25пр, №02.1/25пр та №03.1/25пр, всього на загальну суму 204 000,00 грн.

ТОВ «ПТФ «Центр» не погоджується з вищевказаними постановами про накладення штрафних санкцій та рішеннями про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, вважає, що вони суперечить нормам чинного законодавства є протиправними та підлягають скасуванню з огляду на таке.

Зауважує, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки та складання акта перевірки, а саме, не повідомив належним чином про дату та час проведення перевірки і не ознайомив, не пред`явив керівнику ТОВ «ПТФ «Центр» або уповноваженій керівником ТОВ «ПТФ «Центр» направлення на проведення позапланового заходу з підставою проведення позапланового заходу державного контролю з наданням копії відповідного посвідчення.

Також відповідачем як і в акті перевірки, так і в рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів зазначено окремі формальні (несуттєві) порушення (невідповідності), які не впливають на фізико-хімічні характеристики пального та його безпечність. Тільки у випадку встановлення суттєвих невідповідностей, які стосуються фактичного складу, властивостей або безпечності пального (що не було встановлено відповідачем) підприємство може бути зобов`язане здійснити приведення пального у відповідність.

Крім того, відповідачем невірно вказаний вид обмежувального (корегувального) заходу, а саме замість «усунення формальної невідповідності» визначено як «приведення продукції у відповідність до встановлених вимог», що має наслідком невірного застосування норм законодавства, що передбачають відповідальність за невиконання обмежувальних заходів так невірного розрахунку застосування штрафних санкції та є наслідком скасування відповідних постанов.

Зазначає, що відповідачем не приймалися проекти рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а відразу прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з вимогою вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність до встановлених вимог та усунення формальної невідповідності. Проте відповідно до ч. 15 ст. 33 цього Закону №2735-VI, у разі необхідності термінового вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з метою запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам орган ринкового нагляду може прийняти рішення про вжиття відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів без надання (надіслання) суб`єкту господарювання проекту такого рішення. Проте жодного обгрунтування щодо наявності будь яких ризиків суспільним інтересам перевіряючими не наведено та в акті перевірки не зазначено.

Крім того, перевіряючими в оскаржуваних рішеннях зазначено, що відповідно до паспорту якості № 569 від 12.11.2024 року на паливо дизельне ДП- 3-Євро5-В0 виробник США продавець ПП «Укрпалетсистем» покупець ТОВ «ПТФ «ЦЕНТР», що не дає можливості відстежити ланцюг постачання та не відповідає вимогам п.6. ч.7, ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 19 квітня 2019 року №667 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 травня 2019 року за №540/33511) затверджена форма 8 Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів повинне містити, зокрема зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання. Можливість усунення порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити позивачу для усунення порушень. Відповідно орган перевірки несе імперативний обов`язок визначити конкретний спосіб усунення порушення. Зазначення конкретних дій у рішенні, які має вчинити суб`єкт господарювання слугує не лише досягненню основних завдань державної політики у сфері забезпечення безпечності нехарчової продукції, а й однакового розуміння норм законодавства з метою його дотримання як суб`єктом господарювання, так і органом ринкового нагляду.

Звертаємо увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №2735-VI під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом «б» пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту "б" пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції. Тобто, обов`язок щодо надання документів, що надають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг настає виключно на підставах, визначених підпунктом «б» п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону №2735-VI.

Натомість орган державного ринкового нагляду не проводив обстеження зразків та/ або відбір та експертизу зразків як встановлено підпунктами а, б п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону №2735-VI, що може свідчити про протиправність висновків акту.

У рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №10-25 від 02.04.2025 року, зазначено про необхідність вжиття заходів щодо приведення продукції у відповідність до встановлених вимог шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству.

Тобто, відповідач всупереч вимогам до оформлення таких рішень не визначив конкретних способів усунення виявлених порушень. При винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів обмежився вказівкою на загальний порядок усунення виявлених порушень без зазначення конкретних дій чи заходів, які повинен вчинити позивач з метою приведення продукції у відповідність до вимог законодавства.

Водночас зазначає, що виходячи із змісту спірних правовідносин, виконання таких дій залежить від суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання, що виключає можливість усунення таких порушень в залежності від правової поведінки лише одного суб`єкта господарювання/розповсюджувача продукції. Зауважуємо, що жодним нормативним актом не передбачено обов`язок розповсюджувача палива мати в своєму розпорядженні товарно-транспортну документацію, що підтверджує переміщення палива в ланцюгу його реалізації між суб`єктами господарювання.

Також, звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2022 № 292 «Про внесення змін до Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» внено до Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 зміни, а саме пункт 5 доповнено абзацами такого змісту: «Дозволяється введення в обіг і обіг палив, які ввозяться на митну територію України з країн ЄС на підставі документа, що підтверджує відповідність нафтопродуктів вимогам цього Технічного регламенту, виданого іноземним суб`єктом господарювання або органом з оцінки відповідності мовою оригіналу, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 228 (автомобільні бензини) і EN 590 (дизельне паливо), до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів. Нафтопродукти, підтверджені зазначеним документом, можуть реалізовуватися кінцевим споживачам на території України до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів.»

Зазначає, що ТОВ «ПТФ «Центр» є лише розповсюджувачем продукції, зокрема здійснює роздрібну торгівлю паливом на АЗС, натомість постачальником продукції є зовсім інші суб`єкти господарювання на підставі відповідних договорів поставки.

Позивачем по всім видам палива були надані перевіряючим паспорти якості, сертифікат якості, що підтверджують якість нафтопродуктів та їх відповідність стандартам EN 228 і EN 590.

Окремо зауважує, що у відповідності до ч. 4 ст.34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» перевірка стану виконання рішення починається не пізніше десяти робочих днів з дня одержання органом ринкового нагляду повідомлення суб`єкта господарювання про виконання відповідного рішення, а в разі ненадання суб`єктом господарювання такого повідомлення у визначений у рішенні строк - не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку. Позивач зазначає що оскаржувані рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів не отримував, відтак десятиденний строк на початок перевірки відраховується від дати закінчення строку на виконання, що встановлений рішенням (тобто з 15.04.2025). Отже, з урахування вихідних днів позапланова перевірка стану виконання рішень повинна була розпочатися не пізніше 28.04.2025 (понеділок), проте фактично відбувалася в період з 01.05.2025 по 02.05.2025, що є порушенням норм закону.

Оскільки спірні постанови про накладення штрафу за № 01.1/25пр, 02.1/25пр та 03.1/25пр від 15.05.2025 року не відповідають критеріям правомірності рішень суб' єкта владних повноважень, передбачених частиною другою статті 2 КАС України, тому можна зробити висновок про наявність підстав для їх скасування.

Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що у перевіряючих, не було достатніх підстав для застосування коригувального заходу у вигляді усунення формальної невідповідності, як наслідок винесені рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів та в подальшому постанови про накладення штрафу є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 відкрито провадження у справі, та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву від 29.07.2025 відповідач позовних вимог не визнав, та просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. В обгрунтування своєї позиції зазначає, що ТзОВ «ПТФ «Центр» у позовній заяві намагається оспорювати процедуру проведення планової перевірки, а саме те що посадовими особами державного ринкового нагляду Інспекції копії посвідчення та наказу перед початком заходу не надавались керівнику ТОВ «Паливно-торгової фірми «ЦЕНТР», що визначено ст. 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Відповідач звертає увагу суду, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» є різними за процедурою регулювання. Поряд з цим, норми статтей Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» не містить посилань, що направлення на проведення перевірки предявляється саме керівнику суб`єкта господарювання, як того вимагає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Перед початком проведення перевірки, посадовими особами Інспекції за місцем проведення планової перевірки характеристик продукції, предявлено вимогу про надання документів та направлення на перевірку від 10.03.2025 №6пр. про що свідчить особистий підпис оператора АЗС ОСОБА_1 . Окремо зазначає, що ці документи отримані 10.03.2025 оператором АЗС Сокирко Н.А. в процесі телефонного спілкування з керівником ТОВ «ПТФ «ЦЕНТР». Так під час перевірки посадовим особам державного ринкового нагляду Інспекціі АЗС, керівником ТОВ «Паливно-торгової фірми «ЦЕНТР» Ковальовим Станіславом Віталійовичем в телефонному режимі з посиланням на знаходженням за межами м. Одеси було уповноважено Сокирко Наталію Анатоліївну на представницво його інтересів під час заходу, з наданням копії Трудового договір №375/1 від 30.10.2023 року, з якого вбачається, що вона є оператором АЗС №5 м. Одеса. Також Інспекція вважає, що факт належного виконання ст. 17 Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» підтверджуються тим фактом, що після спілкування в телефонному режимі з керівництвом АЗС на вимогу Інспекції від 10.03.2025 року, посадовими особами державного ринкового нагляду Інспекцією отримано лист ТОВ «ПТФ «ЦЕНТР» з наданням запитуваних документів. Враховуючи наведене та з огляду місця реєстраціі та фактичного проживання керівника ТОВ «ПТФ «ЦЕНТР», допущення представників Інспекціі до перевірки вважає, що відповідачем було дотримано процедуру проведення заходу ринкового нагляду.

Щодо правомірності винесених постанов про накладення штрафу відповідач зазначає наступне.

Після ознайомлення з копіями наданих ТОВ «ПТФ «ЦЕНТР» вказаних документів посадові особи державного ринкового нагляду Інспекції встановили, що:

1) Відповідно наданим документам, а саме паспорту якості № 2- 22102492F від 22.10.2024 року, декларації про відповідність № UA.TR.100.D276-24 від 22.10.2024 року, сертифікату відповідності DIN.00279-24 від 22.10.2024 року зазначена продукція - бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, що не відповідає позначенню «А-92-Евро5-Е10» у фіскальних чеках, що є порушенням додатку 1 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927.

2) Бензин автомобільний марки «Premium» А-95-Евро5-Е0, який позначений на паливно-розподільчому обладнані та нього надані документи: паспорт якості № 176970_6103882 від 02.11.2024 та сертифікат відповідності № DIN.S.197-24, не відображений в фіскальних чеках, що є порушенням абзацу 1 п.7 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 та Додатку 1 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив Регламенту.

3) На бензин автомобільний, який позначений у фіскальних чеках як «А-95-Евро5-Е0» відсутні документи, які підтверджують якість палива, його походження, що не дає можливості відстежити ланцюг постачання продукції, що є порушенням п.6, ч.7, ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» п.8, п.9 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927.

4) Відповідно до паспорту якості № 569 від 12.11.2024 року на паливо дизельне ДП-З- Євро5-В0 виробник Chevron product company США, продавець ПП «Укрпалетсистем», покупець ТОВ «ПТФ «ЦЕНТР», що не дає можливості відстежити ланцюг постачання, та є порушенням п. 6, ч.7, ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

31.03.2025 посадовими особами відповідача складено акт перевірки характеристик продукції №06/06-25 в якому зафіксовані наведені вище порушення, та який направлено для ознайомлення та підпису керівнику суб`єкта господарювання ТОВ «ПТФ «ЦЕНТР» листом від 31.03.2025 за №1856/6, який отримано суб`єктом господарювання.

На підставі вищевказаного акту перевірки характеристик продукції винесені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за № 06-25, № 07-25, № 08-25, № 10-25 від 02.04.2025 року, які того ж дня направлені керівнику суб`єкта господарювання (поштове відправлення № 738) для ознайомлення та виконання, а також 16.04.2025 на офіційну електронну скриньку.

В подальшому відповідачем в період з 01.05.2025 по 02.05.2025 здійснено позапланову перевірку стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №06-25, № 07-25, № 08-25, №10-25 від 02.04.2025 року на АЗС вул.Дальницька, 7, м. Одеса, Одеська область, 65005, про що позивача повідомлено листом від 02.05.2025 №2567/6 про розгляд справи 15.05.2025 та запропоновано керівнику або уповноваженій особі прибути до Інспекції за відповідною адресою. Враховуючи неявку керівника ТОВ «ПТФ «ЦЕНТР» чи уповноваженоі особі на розгляд справи, що стало підставою для розгляду справ без їх участі, за результатами розгляду було винесено постанови про накладення штрафу за № 01/25пр; № 02/25пр, № 03/25пр від 15.05.2025 року, які направлені керівнику суб`єкта господарювання листом від 15.05.2025 року №2939/6.

Отже Інспекцією були виконані вимоги 7 ч. 4 ст. 17 Закону ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» щодо належного ознайомлення керівників суб`єктів господарювання, їх заступників або уповноважених ними осіб, фізичних осіб - підприємців та декларантів з результатами перевірок, проведених у межах ринкового нагляду і контролю продукції, у строки, передбачені законодавством.

Безпідставним є посилання позивача, що Інспекцією не дотримано вмоги ч. 11 ст. ст 33 цього Закону, яким визначено, що до прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів орган ринкового нагляду надає (надсилає) суб`єкту господарювання, щодо якого передбачається прийняти рішення, проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам.

Позивач своїм правом для надання пояснення, заперечення та/або інформацію до рішеннь про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №06-25, № 07-25, № 08-25, №10-25 від 02.04.2025 року на АЗС вул.Дальницька, 7, м. Одеса, Одеська область, 65005 - не скористався.

Стосовно посилання позивача, що Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 №555 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 і від 26.05.2021 №523 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено внести до постанов Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» і від 26.05.2021 №523 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до авіаційного бензину та палив для реактивних двигунів» зміни, виклавши абзац 2 п. 5 Технічного регламенту в наступній редакції: «Дозволяється виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту», зазначаємо наступне.

Відповідно до п. 5 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджений постановою Кабінету Міністрів Украіни від 1 серпня 2013 року №927, дозволяється введення в обіг і обіг палив, які ввозяться на митну територію України з держав - членів ЄС та інших держав (крім палива походженням з Російської Федерації та Республіки Білорусь та/або палива, власниками якого є юридичні особи, які зареєстровані на території Російської Федерації та Республіки Білорусь, або кінцевими бенефіціарами яких є Російська Федерація та Республіка Білорусь, фізичні та юридичні особи, стосовно яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України Про санкції), на підставі документа, що підтверджує відповідність нафтопродуктів вимогам цього Технічного регламенту, виданого іноземним суб`єктом господарювання або органом з оцінки відповідності мовою оригіналу, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 228 (автомобільні бензини) і EN 590 (дизельне паливо) або їх аналогів, - до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів.»

Нафтопродукти, підтверджені зазначеним документом, можуть реалізовуватися кінцевим споживачам на території України до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів.

Вважає, що позивачем не прийнято до уваги, що вказаною нормою на період дії воєнного стану і протягом 90 календарних днів після його припинення або скасування для пального, що імпортується на територію України та реалізується кінцевому споживачу, введено документ, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 228 (автомобільні бензини) і EN 590 і вимогам Технічного регламенту №927.

Отже за наведеними нормами дозволено на час військового стану розповсюдження бензину за паспортом якості за однієї з умов: чи підтверженням відповідності нафтопродуктів Технічному регламенту №927 чи EN 228 (автомобільні бензини) і EN 590, що позивачем доведено не було.

Стосовно посилання позивача на недоведеність підтвердження посадовими органами ринкового нагляду Інспекції порушення ланцюга постачання, зазначає, що орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції, що і було здійснено представниками Інспекції.

Безпідставним є також посилання позивача, на п. 3 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом «б» пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг.

Інспекція зазначає, що підставою для проведення перевірки ТОВ «ПТФ «ЦЕНТР» був секторальний план, а захід носив плановий характер.

Інспекція вважає, що вимоги позовної заяви свідчать лише про намагання позивача уникнути встановленої законом відповідальності. Доводи позивача не спростовують підстав, з яких була прийнята постанова про накладення штрафу, а в частині обґрунтування протиправності постанови - фактично зводяться до незгоди позивача з фактом її винесення.

Ухвалою суду від 03.09.2025 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог. Судовий розгляд даної справи, продовжено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог п`ятнадцять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали про прийняття заяви про збільшення позовних вимог до розгляду відповідач отримав 05.09.2025 у зареєстрованому через підсистему «Електронний суд» кабінеті, проте правом подачі додаткових пояснень не скористався.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на виконання, Секторального плану державного ринкового нагляду на 2025 рік, затвердженого т. в. о. Голови Державної екологічної інспекції України від 21.11.2024, на підставі наказу в.о. начальника Держекоінспекції Південно-Західного округу № 544 від 10.03.2025, та направлення на проведення перевірки від 10.03.2025 №6пр., в період з 10.03.2025 по 13.03.2025 у здійснено планову перевірку характеристик продукції, а ааме автомобільних бензинів та дизельного палива на АЗС за адресою: вул.Дальницька, 7, м. Одеса, Одеська область, 65005.

Перед початком проведення перевірки, посадовими особами органу державного ринкового нагляду Інспекції за місцем проведення планової перевірки характеристик продукції, предявлено вимогу про надання документів та направлення на перевірку від 10.03.2025 №6пр.

Позивачем на вимогу відповідача листом від 25.03.2025 №7 надано копії документів, зокрема: паспорти якості палива, декларації про відповідність, документи що дають змогу відстежити походження палива, сертифікати відповідності на паливо, тощо.

За наслідками проведеної перевірки, інспектором Держекоінспекції Південно-Західного округу, складено акт перевірки характеристик продукції №06/06-25 від 31.03.2025, згідно якого встановлено порушення, а саме вимог додатку 1 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 та пункту 6 частини сьомої статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», зокрема:

- бензин автомобільний марки «Premium» А-95-Евро5-Е0, який позначений на паливно-розподільчому обладнані та нього надані документи: паспорт якості № 176970_6103882 від 02.11.2024 та сертифікат відповідності № DIN.S.197-24, не відображений в фіскальних чеках, що є порушенням абзацу 1 п.7 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 та Додатку 1 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив Регламенту;

- на бензин автомобільний, який позначений у фіскальних чеках як «А-95-Евро5-Е0» відсутні документи, які підтверджують якість палива, його походження, що не дає можливості відстежити ланцюг постачання продукції, що є порушенням п.6, ч.7, ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» п.8, п.9 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 9274

- відповідно до паспорту якості № 569 від 12.11.2024 року на паливо дизельне ДП-З- Євро5-В0 виробник Chevron product company США, продавець ПП «Укрпалетсистем», покупець ТОВ «ПТФ «ЦЕНТР», що не дає можливості відстежити ланцюг постачання, та є порушенням п. 6, ч.7, ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

На підставі акту перевірки характеристик продукції №06/06-25 від 31.03.2025, винесено рішення: про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за № 06-25, № 07-25, № 08-25, № 10-25 від 02.04.2025.

В подальшому, на підставі наказу № 1092 від 01.05.2025 та направлення на проведення перевірки від 01.05.2025 №20пр. відповідачем в період з 01.05.2025 по 02.05.2025 здійснено позапланову перевірку стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів №06-25, № 07-25, № 08-25, №10-25 від 02.04.2025 року на АЗС вул.Дальницька, 7, м. Одеса, Одеська область, 65005.

За наслідками проведеної перевірки, посадовими особами Інспекції складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №12/06/-25 від 01.05.2025, згідно якого виявлено, що раніше видані рішення щодо вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів - не виконані повністю.

На підставі даного акту складено протоколи про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а саме №01/25пр, №02/25пр та №03/25пр у яких зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №06-25, № 08-25 та №10-25 від 02.04.2025 не виконано, визначених статтею 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 Закону України.

15.05.2025 в.о. начальника Держекоінспекції Південно-Західного округу, на підставі протоколів №01/25пр, №02/25пр та №03/25пр від 01.05.2025 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» винесено:

- Постанову №03.1/25пр про накладення на АЗС Укр-Петроль ТзОВ «ПТФ «Центр» (вул. Дальницька, 7, м.Одеса, 65005) штрафу в розмірі 68 000,00 грн., порушення вимоги невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №10-25 від 02.04.2025;

- Постанову №01.1/25пр про накладення на АЗС Укр-Петроль ТзОВ «ПТФ «Центр» (вул. Дальницька, 7, м.Одеса, 65005) штрафу в розмірі 68 000,00 грн., порушення вимоги невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №06-25 від 02.04.2025;

- Постанову №02.1/25пр про накладення на АЗС Укр-Петроль ТзОВ «ПТФ «Центр» (вул. Дальницька, 7, м.Одеса, 65005) штрафу в розмірі 68 000,00 грн., порушення вимоги невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №8-25 від 02.04.2025.

Не погоджуючись із застосованими санкціями (постановами), а також рішеннями про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відсутність повноважень не надає права контролюючому органу на реалізацію своїх протиправних діянь.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (Закон №2735-VІ).

За змістом абзацу третього статті 1 вказаного Закону державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

У статті 1 Закону №2735-VІ визначено, що орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду). У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи.

Стаття 4 Закону №2735-VІ визначає, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Як встановлено частиною першою статті 10 Закону №2735-VI, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 №1069 затверджено Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд, зокрема Держекоінспекція відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» здійснює державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону №2735-VІ заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Актом перевірки характеристик продукції від 31.03.2025 №09/06-25 зафіксовано порушення Технічного регламенту №927, який встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (далі - палива), що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров`я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

За змістом додатку 1 до Технічного регламенту №927 позначення автомобільних бензинів включає назву і марку бензину та містить такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літера А, позначення бензину для автомобільних двигунів з примусовим/іскровим запалюванням; друга група - цифрове позначення октанового числа автомобільного бензину (80, 92, 95, 98) за дослідним методом; третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту біоетанолу: Е5, Е7, Е10 (приклад позначення автомобільного бензину з октановим числом 95 екологічного класу Євро4 з вмістом біоетанолу до 7 відсотків: бензин автомобільний А-95-Євро4-Е7). Позначення дизельного палива включає такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літери ДП, позначення дизельного палива для автомобільних дизельних двигунів; друга група - літерне позначення кліматичного періоду: Л (літнє), З (зимове), Арк (арктичне); третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту метилових/етилових естерів жирних кислот: В0 (за їх відсутності), В5, В7 (приклад позначення дизельного палива зимового екологічного класу Євро4 з вмістом метилових/етилових естерів жирних кислот до 7 відсотків: паливо дизельне ДП-З-Євро4-В7).

Так, пунктами 5, 7 Технічного регламенту № 927 передбачено, що дозволяється виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту. Під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах. На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.

Як встановлено пунктом 8 Технічного регламенту №927, кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива. Документ про якість (паспорт якості) палива - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів (пункт 3 Технічного регламенту №927).

Також пунктом 9 Технічного регламенту №927 визначено, що документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

Відповідно до пункту 13 Технічного регламенту №927 за екологічними показниками встановлено такі екологічні класи дизельного палива: Євро3, Євро4, Євро5.

Дизельне паливо повинно відповідати вимогам, наведеним у додатку 3 до цього Технічного регламенту.

Дизельне паливо може містити барвники та речовини-маркери.

Можливе додавання до дизельного палива добавок (присадок), добавок на основі метилових/етилових естерів жирних кислот, які не погіршують експлуатаційних показників палива, не впливають негативно на екологічні, енергетичні та економічні показники двигунів, що підтверджено результатами випробувань, та допущені до застосування в установленому порядку.

Згідно з пунктом 19 Технічного регламенту №927 за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту.

Пунктом 20 Технічного регламенту №927 обумовлено, що перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність. Зображення національного знака відповідності повинно відповідати його опису, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 №1599 (Офіційний вісник України, 2001, №49, ст.2188).

З наведених нормативно-правових актів слідує, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива, супроводжуватися декларацією про відповідність продукції Технічному регламенту №927.

Частиною сьомою статті 23 Закону №2735-VI визначено перелік документів, що підлягають перевірці, якими є: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Отже, органи ринкового нагляду мають право витребовувати та перевіряти у розповсюджувачів цієї продукції документи, визначені у частині сьомій статті 23 Закону №2735-VI.

Відповідно до частин першої, третьої статті 29 Закону №2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Згідно зі статтею 30 Закону №2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 19.04.2019 №667 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.05.2019 за №540/33511) затверджена форма 8 «Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів».

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів повинне містити, зокрема зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання. Можливість усунення порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити позивачу для усунення порушень. Відповідно орган перевірки несе імперативний обов`язок визначити конкретний спосіб усунення порушення. Зазначення конкретних дій у рішенні, які має вчинити суб`єкт господарювання слугує не лише досягненню основних завдань державної політики у сфері забезпечення безпечності нехарчової продукції, а й однакового розуміння норм законодавства з метою його дотримання як суб`єктом господарювання, так і органом ринкового нагляду.

Як встановлено судом у рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 06-25, № 07-25, № 08-25, № 10-25 від 02.04.2025, зазначено зокрема вжити заходи щодо приведення продукції у відповідність до встановлених вимог, шляхом взаємодії із суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству.

Тобто, відповідачем всупереч вимогам до оформлення таких рішень не визначено конкретних способів усунення виявлених порушень. Відповідач при винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів № 06-25, № 07-25, № 08-25, № 10-25 від 02.04.2025 обмежився вказівкою на загальний засадничий порядок усунення виявлених порушень без вказання конкретних дій чи заходів, які повинен вчинити позивач з метою приведення продукції у відповідність до вимог законодавства.

Водночас, суд зазначає, що виходячи із змісту спірних правовідносин, виконання таких дій залежить від суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання, що виключає можливість усунення таких порушень в залежності від правової поведінки лише одного суб`єкта господарювання/розповсюджувача продукції.

Така поведінка відповідача, як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого виносити розпорядчі акти, що є обов`язковими до виконання учасниками правовідносин та підкріплені санкціями за невиконання, не відповідає критеріям чіткості та визначеності, що в свою чергу ставить суб`єктів до яких звернений такий акт в неоднозначне становище і, відповідно, нівелює можливі дії цих суб`єктів направлені на виконання таких актів.

Зазначене, свідчить про недотримання відповідачем при винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів № 06-25, № 07-25, № 08-25, № 10-25 від 02.04.2025 принципів правової визначеності, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом, та принципу належного урядування, одним з елементів якого є обов`язок державного органу діяти в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права особи, як майнові права.

Також суд погоджується із доводами позивача про те, що у відповідності ж до ч. 4 ст.34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» перевірка стану виконання рішення починається не пізніше десяти робочих днів з дня одержання органом ринкового нагляду повідомлення суб`єкта господарювання про виконання відповідного рішення, а в разі ненадання суб`єктом господарювання такого повідомлення у визначений у рішенні строк - не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку.

В оскаржуваних рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за № 06-25, № 07-25, № 08-25, № 10-25 від 02.04.2025 року вказаний «Термін виконання 15 квітня 2025року».

Як встановлено судом повідомлення про виконання рішень від ТОВ «ПТФ «Центр» не подавалось у зв`язку з неотриманням їх, відтак десятиденний строк на початок перевірки відраховується від дати закінчення строку на виконання, що встановлений рішенням (тобто з 15.04.2025року).

Отже, з урахування вихідних та святкових днів перевірка повинна була розпочатися не пізніше 28.04.2025 року, проте фактично відбувалася з 01.05.2025 по 02.05.2025, що є порушенням вказаних норм закону.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини сьомої статті 23 Закону №2735-VІ, під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають, зокрема, документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції.

Позивачем на вимогу інспекції надано супровідним листом від 25.03.2025 №7 наступні документи: а саме паспорту якості № 2-22102492F від 22.10.2024 року, декларації про відповідність № UA.TR.100.D276-24 від 22.10.2024 року, сертифікату відповідності DIN.00279-24 від 22. 10. 2024 року на бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5; паспорт якості № 176970_6103882 від 02.11.2024 та сертифікат відповідності № DIN.S.197-24 на бензин автомобільний марки «Premium» А-95-Евро5-Е0; паспорту якості № 569 від 12.11.2024 року на паливо дизельне ДП-З- Євро5-В0 виробник Chevron product company США, копії фіскальних чеків.

Пунктом 24 Технічного регламенту №927 визначено правила та методи досліджень (випробувань), в тому числі відбору проб, необхідних для виконання вимог цього Технічного регламенту, та проведення оцінки відповідності, встановлюються національними стандартами, а в разі їх відсутності (до прийняття національних стандартів) - діючими нормативними документами.

Випробування палив для підтвердження виконання вимог цього Технічного регламенту проводяться акредитованими випробувальними лабораторіями, визначеними у встановленому Мінекоенерго порядку.

Згідно статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію; продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати документи, які підтверджують належну якість продукції.

Враховуючи наявність у позивача як сертифікатів відповідності, так і паспортів якості нафтопродуктів, які за вказаними документами відповідають вимогам ДСТУ, що дозволено до реалізації в Україні, що констатує правомірність та продаж споживачеві якісного товару.

Однак, жодним нормативним актом не передбачено обов`язок розповсюджувача палива мати в своєму розпорядженні товарно-транспортну документацію, що підтверджує переміщення палива в ланцюгу його реалізації між суб`єктами господарювання. При цьому суд зазначає, що надані позивачем товарно-транспортні накладні є належним та достатнім документом для підтвердження походження продукції і в розумінні вимог Закону №2735-VІ позивач не зобов`язаний підтверджувати походження палива від моменту його введення в обіг та отримання власне позивачем.

Пунктами 8, 9 Технічного регламенту №927 встановлено, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку (категорію) - для суднових та котельних палив; позначення палива - для автомобільного бензину та дизельного палива; назву та адресу підприємства - виробника; назву та адресу розповсюджувача (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою; гарантійний строк зберігання.

Пунктом 20 Технічного регламенту №927 обумовлено, що виробником перед введенням в обіг та під час надання палива на ринку на документ про якість (паспорт якості) повинен бути нанесений знак відповідності технічним регламентам, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність.

Відповідно до пункту 24 Технічного регламенту №927, правила та методи випробувань, у тому числі відбирання проб, необхідних для виконання вимог цього Технічного регламенту, та проведення оцінки відповідності, встановлюються національними стандартами, перелік яких затверджується і оприлюднюється відповідно до законодавства, а в разі їх відсутності (до прийняття національних стандартів) - нормативними документами.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, слід дійти висновку, що виготовлення паспорту якості, що містить всі передбачені законодавством елементи та складові, на конкретне паливо є обов`язком виробника.

Позивач як особа, яка реалізує нафтопродукти в роздрібній мережі, не має права самостійно вносити зміни/доповнення/уточнення до паспортів якості, які виробляються виробником, при цьому усунути визначені порушення іншим чином також не має можливості, оскільки діють спеціальні норми законодавства, які визначають правовий режим документів про якість палива.

Наведене свідчить про об`єктивну неможливість позивачем виконати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, що виключає накладення на позивача санкції за його невиконання.

Крім того, згідно пунктом 12 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності», товари (продукція), крім продуктів харчування, якість та відповідність яких підтверджена сертифікатами, що видані за межами України, згідно з міжнародними стандартами ISO та іншими міжнародними стандартами, не потребують повторної сертифікації в Україні.

Згідно постанови КМУ №1184 від 30.12.2015 року «Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення», знак відповідності технічним регламентам наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.

Згідно частини 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», у разі, якщо виготовлювачем продукції є нерезидент України, виробником є імпортер продукції.

Таким чином, в ході розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про порушення позивачем вимог Технічного регламенту № 927.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 18.04.2022 у справі №240/12600/21, Восьмий апеляційний адміністративний суд у постановах від 22.06.2021 у справі №140/17679/20, від 20.09.2021 у справі №140/520/21 та Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 13.06.2024 у справі №640/7481/21.

Таким чином, автомобільне пальне, яке реалізовувалось позивачем на АЗС на момент перевірки, супроводжувалось необхідними документами.

Також суд враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2022 р. № 292 «Про внесення змін до Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» внено до Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2013 р. № 927 зміни, а саме пункт 5 доповнено абзацами такого змісту: «Дозволяється введення в обіг і обіг палив, які ввозяться на митну територію України з країн ЄС на підставі документа, що підтверджує відповідність нафтопродуктів вимогам цього Технічного регламенту, виданого іноземним суб`єктом господарювання або органом з оцінки відповідності мовою оригіналу, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 228 (автомобільні бензини) і EN 590 (дизельне паливо), до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів. Нафтопродукти, підтверджені зазначеним документом, можуть реалізовуватися кінцевим споживачам на території України до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів».

Таким чином, вказаною нормою на період дії воєнного стану і протягом 90 календарних днів після його припинення або скасування для пального, що імпортується на територію України та реалізується кінцевому споживачу, введено документ, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 228 (автомобільні бензини) і EN 590 і вимогам Технічного регламенту №927.

Відповідачем у своєму відзиву не спростовано вищевказану позицію, а також те, що по всім видам палива позивачем були надані паспорти якості, сертифікат якості, що підтверджують якість нафтопродуктів та їх відповідність стандартам EN 228 і EN 590.

Також суд враховує, що відповідач не досліджував показники сертифікатів на предмет відповідності ДСТУ EN 228:2022 (EN 228:2012+А1:2017, IDT «Автомобільні палива, неетилований бензин. Вимоги та методи випробування», а тому твердження відповідача, що вищевказані документи не відповідають Технічного регламенту, не підтверджено належними доказами.

Враховуючи зазначені вище обставини, а також зважаючи, що в рішеннях про вжиття обмежувальних заходів № 06-25, № 08-25 та № 10-25 від 02.04.2025, відсутні чіткі вказівки на конкретні дії чи заходи, які повинен був вчинити позивач для усунення виявлених невідповідностей, свідчить про те, що у позивача відсутня об`єктивна можливість виконати зазначені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у спосіб, який визначив відповідач та невиконання якого стало підставою для накладення штрафів.

Таким чином, відповідачем в оскаржуваних рішеннях не вказано, які конкретно норми законодавства, що передбачає відповідні санкції, порушено позивачем, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п.31 рішення від 28.10.2003 року у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява №589973/00); п.109 рішення від 13.12.2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п.54 рішення від 23.09.1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom); згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку». Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п.33 рішення від 15.11.1996 року у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні Конституційний суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі №17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз.3 п.п.3.1 п.3), а у рішенні від 22.09.2005 №5-рп/2005 Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі».

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд не наділений компетенцією встановлювати склад правопорушення допущеного суб`єктом господарювання у спірних правовідносинах.

Водночас, суд зазначає, що такі повноваження належать до виключної компетенції органу нагляду, однак при цьому вони є не дискреційними, адже встановлення складу правопорушення на підставі конкретної норми закону та застосування до винної особи чітко встановленої законом санкції є безпосереднім проявом наглядових та контрольних функцій відповідного уповноваженого органу, що притаманні лише цим органам

Недотримання уповноваженим органом зазначеного алгоритму дій свідчить про недотримання цим органом засад та змісту контрольно-наглядової діяльності держави в особі відповідного уповноваженого органу.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18.07.2006 ; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Зважаючи на те, що суд не може перебирати на себе функції органу нагляду щодо встановлення складу правопорушення та застосування до особи санкцій передбачених законом, суд зазначає, що наведені вище висновки є достатніми для вирішення даного спору.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) відповідно до усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на встановлені судом обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішень відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 06-25, № 08-25 та № 10-25 від 02.04.2025, а також постанов про накладення на ТОВ «ПТФ «Центр» штрафних санкцій від 15.05.2025 №01.1/25пр, №02.1/25пр та №03.1/25пр.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду ТОВ «ПТФ «Центр» сплатив судовий збір в загальній сумі 9 792,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №5128 від 04.07.2025 та №6124 від 05.08.2025.

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що вищезазначений судовий збір в розмірі 9 792,00 грн в повному обсязі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-245, 246, 268, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» (43027, Волинська обл., Луцький р-н., м. Луцьк, вул. Гонгадзе Георгія, буд. 5, ) до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (65114, Одеська обл., м. Одеса, вул. Лінія 12, 6 ст. Люстдорфської дороги, 22; ) про визнання протиправними та скасування постанов та рішень, задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 06-25, № 08-25 та № 10-25 від 02.04.2025.

Визнати протиправними та скасувати постанови Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про накладення штрафу №01.1/25пр, №02.1/25пр та №03.1/25пр від 15.05.2025.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 792,00 грн (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський