Справа № 380/9912/25
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9912/25
У Х В А Л А

з питань відводу

26 вересня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в порядку письмового провадження, у м. Львові заяву представника позивача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: вул. Ягідна, 58, м. Київ, 03083; ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, що виразилась у ненаданні позивачу постанови військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку смерті її сина ОСОБА_2 , яка настала протягом менш ніж двох з половиною місяців після звільнення з військової служби внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з проходженням військової служби, чи відповіді на її звернення відповідного змісту.

Ухвалою судді від 26.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду 24.09.2025 від представника позивача надійшла заява про відвід судді від участі у розгляді справи №380/9912/25.

Вказана заява обґрунтована тим, що відповідно до ст.258 КАСУ суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Однак, дотепер ніяких дій у справі суддя Братичак У.В. не вчинила, ніяких процесуальних рішень не ухвалила. Вважає, що суддя Братичак У.В. не виконала завдання суду, зазначені у ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», самоусунулась від здійснення правосуддя на засадах верховенства права, не забезпечила позивачці право на справедливий суд та повагу її прав, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, не виконала своїх обов`язків, закріплених у ч.ч.6 і 7 ст.56 цього Закону, а саме допустила незрозумілу і невиправдану тяганину при розгляді і вирішенні справи, не дотримала засад і правил судочинства, чим виявила неповагу до законних прав та інтересів Позивачки. Такі порушення Закону з боку судді викликають обґрунтований сумнів у її упередженості і здатності вирішити справу відповідно до вимог Закону.

Відтак, вважає, що суддя підлягає відводу на підставі п.4 ч.1 ст.36 КАС України.

Суддя, дослідивши матеріали поданої заяви, доводи заявника, дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.36 КАС України, згідно з ч.ч.1-3 якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

У відповідності до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до п. п. 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013, «для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його/її безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Водночас, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії».

Отже, суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід представник позивача посилається на неможливість подальшого розгляду справи суддею Братичак У.В., у зв`язку з тривалим розглядом даної справи, недотримання розумних строків розгляду справи.

У свою чергу, суд зауважує, що сам по собі факт тривалого розгляду справи не може свідчити про небезсторонність судді, оскільки прямо не передбачений законом як підстава для відводу, і в контексті аргументів представника позивача та відповідно до обставин справи не викликає сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (рішення у справах «Бараона проти Португалії», 1987 рік; «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення «розумний строк» можна прослідкувати в рішенні суду в справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства», де він роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків (CASE OF BROGAN AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM (Application no. 11209/84; 11234/84; 11266/84; 11386/85).

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 24.11.2020 у справі № 9901/60/19.

Таким чином, обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості, необ`єктивності та заінтересованості в результаті розгляду справи судді Братичак У.В., оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», яким керується Європейський суд з прав людини. Стверджувальні судження представника позивача є бездоказовими, а наведені аргументи не відповідають критерію «об`єктивно обґрунтований».

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10 травня 2018 р. в адміністративній справі №800/592/17.

Отже, розглянувши заяву про відвід судді, суддя не встановила обґрунтованих підстав для відводу, передбачених статтею 36 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи необґрунтованість заявленого представником позивача відводу судді Братичак У.В., питання про відвід судді відповідно до частини 4 статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України.

Керуючись ст.ст. 39, 40, 241, 248, 256 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву представника позивача про відвід судді Братичак У.В. від 24.09.2025 (вх. №76627) у справі № 380/9912/25 визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Братичак У.В. від 24.09.2025 (вх. №76627), передати для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду, в порядку, передбаченому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна