Справа № 440/14665/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.С. Бойко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 р. Справа № 440/14665/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2025, по справі № 440/14665/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив суд:

- визнати протиправним дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23.07.2024 №16001-24-1 щодо відмови у призначенні пільги на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок проходження військової служби.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області призначити ОСОБА_1 пільгу на оплату житлово-комунальних послуг з 12.06.2024, як особі з інвалідністю внаслідок проходження військової служби.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23.07.2024 №16001-24-1 щодо відмови у призначенні пільги на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок проходження військової служби.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області призначити пільгу на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок проходження військової служби, з 12.06.2024.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати та винести постанову про залишення позову без задоволення.

В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що відповідно до поданих документів, інвалідність пов`язана з проходженням військової служби настала з 01.08.2023 (відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією), а звільнення з військової служби 23.06.2023 відповідно до витягу з наказу про звільнення з військової служби ОСОБА_1 з 23.06.2023, а тому оскільки інвалідність позивача встановлено після звільнення з військової служби, то у позивача відсутнє право на користування пільгами з оплати житлово-комунальних послуг, як особі з інвалідністю внаслідок військової служби.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, як одержувач пенсії по інвалідності ІІІ групи.

12.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пільги на житлово-комунальні послуги як особі з інвалідністю внаслідок військової служби.

Відповідачем 23.07.2024 року прийнято рішення №16001-24-1 про відмову у призначенні пільг на житлово-комунальні послуги у зв`язку з недотриманням п.5 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Вважаючи відмову у призначенні у зв`язку з недотриманням п.5 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на наявні в матеріалах справи письмові докази на позивача поширюється дія пункту 5 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Питання надання житлових субсидій визначено Положенням про порядок призначення житлових субсидій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Положення).

Згідно п.5 Положення, житлову субсидію призначають за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг і розміром обов`язкового відсотків платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм надання громадян пільг у грошовій формі на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу врегульовано Порядком надання пільг па оплату житлово - комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.1029 №373 (далі - Порядок №373).

Відповідно до пункту 3 Порядку №373 дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги згідно із Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», «;Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (крім військовослужбовців), «Про Службу безпеки України», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «;Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «;Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «;Про бібліотеки і бібліотечну справу», «;Про музеї та музейну справу», «;Про захист рослин», «;Про жертви нацистських переслідувань», «;Про охорону дитинства», «;Про соціальний захист дітей війни», «;Про культуру», «;Про освіту», «;Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою», Кодексом цивільного захисту України (крім осіб рядового і начальницького складу), Основами законодавства України про охорону здоров`я.

Згідно з положеннями пункту 3-1 Порядку №373 для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Реєстрі осіб, які мають право на пільги, що є структурною підсистемою Єдиного соціального реєстру, або їх законні представники звертаються з відповідною заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу за формою згідно з додатком, до якої додається у разі потреби довідка про наявність у житловому приміщенні пічного опалення та/або кухонного вогнища на твердому паливі.

Починаючи з 1 грудня 2022 року, заяви з необхідними документами приймаються від заявників органами Пенсійного фонду України (пункт 3-1 Порядку №373).

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23.07.2024 року №16001-24-1 відмовлено у призначенні пільг на житлово-комунальні послуги у зв`язку з недотриманням п.5 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Як на підставу відмови у призначенні ОСОБА_1 пільг на житлово комунальні послуги відповідач зазначив, що інвалідність ОСОБА_1 встановлено після звільнення з військової служби, а тому було прийнято рішення про відмову у призначенні пільги на житлово комунальні послуги ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок проходження військової служби від 23.07.2024 №16001-24-1.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, а також звільненим з військової служби особам, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби, та членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні, батькам та членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) в жилих будинках усіх форм власності в межах встановлених норм, передбачених законодавством.

Особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за встановлення і користування квартирним телефоном.

Пільги, передбачені абзацом першим цього пункту, надаються військовослужбовцям і членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні, за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", дія цього закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 28.02.2022 по 13.01.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , а з 15.01.2023 по 23.06.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 .

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_3 (по строковій частині) від 23.06.2023 старшого солдата ОСОБА_2 звільнено у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 до заяви про призначення пільги на житлово-комунальні послуги додано довідку медико-соціальної експертної комісії від 07.09.2024, в якій вказано про встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності з 01.08.2023, зазначено, що захворювання так, пов`язане з проходженням військової служби. Крім цього, відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 від 10.04.2024 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи ІНВАЛІДНІСТЬ АРМІЇ МІНОБОРОНИ.

Відтак, враховуючи зазначені докази, які були надані позивачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на позивача поширюється дія пункту 5 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 по справі № 440/14665/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов