Справа № 160/21455/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
24.07.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
Також ухвалою суду від 29.07.2025 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- пенсійної справи позивача;
- заяви позивача про нарахування позивачеві доплати до пенсії в сумі 2000 гривень, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб",
- відомостей щодо припинення/неприпинення доплати позивачеві згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;
- листи/відмови (рішення)Пенсійного органу на звернення позивача щодо здійснення такої виплати;
- всі наявні докази щодо суті спору.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 24.09.2025 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач зазначає, що отримує пенсію по втраті годувальника у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон №2262-XII).
Звертає увагу суду на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова № 713) з 01.07.2021 особам, яким призначена пенсія до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-XII, до розмірів їх пенсії, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 вказаного Закону станом на 01.03.2018, проводиться щомісячна доплата у сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсії.
Позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якій просила поновити нарахування та виплату щомісячної доплати у розмірі 2000 грн на підставі Постанови №713.
Однак відповідач повідомив про відсутність правових підстав для встановлення до розміру пенсії щомісячної доплати в сумі 2000 гривень.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Ухвалою суду від 29.07.2025 року відкрито провадження в цій адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідачем отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується матеріалами справи.
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (позивач) є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 19.06.1971, а також свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , виданим 16.03.2024.
ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі № 160/15331/21 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_2 перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-2272 від 06.07.2021 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок його пенсії, та провести виплати з урахуванням раніше сплачених сум.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 у розмірі 65% від грошового забезпечення 26 315,33 грн, яке зазначено у довідці № 33/24/С-2272 від 06.07.2021, наданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області».

З матеріалів справи (пенсійного посвідчення) суд установив, що ОСОБА_1 у 2003 році була призначена пенсія за віком.

Після смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою на отримання пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 03.04.2024 їй призначено вказаний вид пенсії.

Згідно з розрахунком пенсії в разі втрати годувальника по пенсійній справі для ОСОБА_1 від 01.07.2024, пенсія в разі втрати годувальника ОСОБА_1 призначена у розмірі 30% з грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 - 9368,44 грн.

Водночас, згідно з довідкою №33/24/С-2272 від 06.07.2021, наданою ОСОБА_2 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року складає 26315,33 грн.

15.07.2024 позивач через свого представника звернулася із запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обчислення і виплати їй пенсії в разі втрати годувальника, розраховану відповідно до статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки №33/24/С-2272 від 06.07.2021, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», виходячи з грошового забезпечення у сумі 26 315,33 грн.

Листом №0400-010202-8/160183 від 05.08.2024 відповідач повідомив, що з 03.04.2024 позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника у розмірі 5 110,53 грн.

Позивач зазначає, що їй з 03.04.2024 не нараховується та не виплачується індексація пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

Позивач вказує, що таке рішення пенсійного органу є протиправним у зв`язку з тим, що раніше вона вже отримувала пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому її слід було перевести на пенсію в разі втрати годувальника згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не призначити її, відповідно підлягає і нарахуванню індексація відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

Крім цього, позивач не погоджується з тим, що розмір її пенсії в разі втрати годувальника визначено без урахування грошового забезпечення, вказаного у довідці №33/24/С-2272 від 06.07.2021, наданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області».

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року по справі №160/22686/24, яке набрало законної сили позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 03.04.2024 з грошового забезпечення ОСОБА_2 , вказаного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-2272 від 06.07.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з 03.04.2024 з грошового забезпечення ОСОБА_2 , вказаного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-2272 від 06.07.2021, з урахуванням проведених виплат.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року у справі №160/22686/24 позивачу проведено перерахунок пенсії з 03.04.2024 року в розмірі 30% від грошового забезпечення 26315,33 грн, яке зазначено у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-2272 від 06.07.2021.

Матеріали позову свідчать, що позивачу припинено виплату доплати у розмірі 2000 грн, встановленої Постановою №713.

На відповідне звернення позивача щодо її пенсійного забезпечення відповідач листом від 21.07.2025 року повідомив про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року у справі №160/22686/24 позивачу проведено перерахунок пенсії з 03.04.2024 року в розмірі 30% від грошового забезпечення 26315,33 грн, яке зазначено у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-2272 від 06.07.2021. Оскільки розмір пенсії позивача обчислено на виконання рішення суду з грошового забезпечення, визначеного станом на листопад 2019, а не на 01 березня 2018, як визначено Постановою № 713, тому підстави для встановлення до розміру пенсії позивача з 01.07.2021 щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн відсутні.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої Постановою № 713 у розмірі 2000,00 грн. протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до вказаного Закону держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 18 статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частини 3 статті 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Частинами 1 та 2 статті 63 Закону №2262-ХІІ передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Згідно з частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

На виконання частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято Постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103).

Пунктом 5 Постанови № 103 обумовлено перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45

Згідно з пунктом 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року по справі №160/22686/24, яке набрало законної сили позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 03.04.2024 з грошового забезпечення ОСОБА_2 , вказаного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-2272 від 06.07.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з 03.04.2024 з грошового забезпечення ОСОБА_2 , вказаного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-2272 від 06.07.2021, з урахуванням проведених виплат.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року у справі №160/22686/24 позивачу проведено перерахунок пенсії з 03.04.2024 року в розмірі 30% від грошового забезпечення 26315,33 грн, яке зазначено у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-2272 від 06.07.2021.

Матеріали позову свідчать, що позивачу припинено виплату доплати у розмірі 2000 грн, встановленої Постановою №713.

На відповідне звернення позивача щодо її пенсійного забезпечення відповідач листом від 21.07.2025 року повідомив про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року у справі №160/22686/24 позивачу проведено перерахунок пенсії з 03.04.2024 року в розмірі 30% від грошового забезпечення 26315,33 грн, яке зазначено у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-2272 від 06.07.2021. Оскільки розмір пенсії позивача обчислено на виконання рішення суду з грошового забезпечення, визначеного станом на листопад 2019, а не на 01 березня 2018, як визначено Постановою № 713, тому підстави для встановлення до розміру пенсії позивача з 01.07.2021 щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн відсутні.

Постановою №713 з 01.07.2021 установлено особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату у сумі 2000,00 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

Особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 01.03.2018 (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24.03.2022 № 2146-IX «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо пенсій в разі втрати годувальника»), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-ХІІ, до розмірів їх пенсій, визначених станом на 01.03.2018, установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн., при цьому, у разі коли пенсія таким особам переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн., щомісячна доплата, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що померлому чоловіку позивача призначено пенсію до 01.03.2018, а отже, позивач, отримуючи пенсію по втраті годувальника, має право на врахування до розміру її пенсії станом на 01.03.2018 щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, передбаченої Постановою № 713, однак всупереч цьому відповідачем з 01.04.2024 не нараховано та не виплачено позивачу доплату у розмірі 2000,00 грн.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що внаслідок перерахунку пенсії, проведеного на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду яке зазначено у довідці та того, що розмір пенсії обчислено на виконання рішення суду з грошового забезпечення, визначеного станом на листопад 2019, а не на 01 березня 2018, як визначено Постановою №713, тому підстави для встановлення до розміру пенсії позивача відсутні.

Так, вищевказані доводи відповідача ґрунтуються на абзаці 3 пункту 1 Постанови № 713, згідно якого особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Суд звертає увагу, що проведений з 01.12.2019 перерахунок пенсії здійснено відповідачем не з підстави винесення постанови уряду щодо проведення перерахунку пенсії чи зміни складових грошового забезпечення, а з підстав відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії.

Проведений перерахунок пенсії у розумінні Постанови № 713 полягає у перерахунку, проведеному не з метою усунення порушення права особи на належний розмір пенсії, а її перерахунок у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Натомість, такий перерахунок пенсії не проводився, а з 01.01.2018 розмір пенсії позивача залишається незмінним, тому доплата згідно Постанови №713 має складати 2000,00 грн.

При цьому, суд зауважує, що збільшення розміру пенсії на підставі рішення суду в контексті спірних правовідносин не може розцінюватись як збільшення розміру пенсії у відповідності до абзацу 3 пункту 1 Постанови №713, оскільки таке збільшення розміру пенсії сталося внаслідок відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії у належному розмірі, а не внаслідок перерахунку відповідно до закону.

Також, суд наголошує, що в даному випадку право позивача на отримання щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн. передбачено Постановою № 713, а отже і не може бути складовою призначеної пенсії позивача, більш того враховуватись під час її перерахунку.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність протиправних дій відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу 2000,00 грн. та належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з дати припинення такої доплати.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Враховуючи наведене, положення ч.2 ст. 9 КАС України, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з дати припинення такої доплати.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги у вказаній вище частині.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 726,72 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з дати припинення такої доплати.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 726,72 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 24.09.2025 року.

Суддя В.В. Ільков