Справа № 140/6486/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6486/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування окремого пункту наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 24 травня 2025 року №436 в частині звільнення його з посади начальника відділення мобілізаційного обліку заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та призначення на посаду командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ; поновлення на посаді начальника відділення мобілізаційного обліку заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позов обґрунтований тим, що наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 04 грудня 2024 року №1588 ОСОБА_1 призначений на посаду заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 . Натомість командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ від 24 травня 2025 року №436 про призначення позивача на посаду командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 посаду, нижчу у порівнянні з попередньою та яка не відповідає військовому званню останнього.

Позивач вважає такий наказ протиправним, оскільки для його прийняття не було жодних підстав, визначених у пункті 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі Положення №1153/2008).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив позовні вимоги та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.15-16). В обґрунтування цієї позиції вказав, що прийняття наказу від 24 травня 2025 року №436 в частині звільнення ОСОБА_1 із займаної посади та призначення на іншу посаду зумовлено клопотанням начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі ІНФОРМАЦІЯ_6 ), викладеним у плані переміщення, яке надійшло на адресу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 »; необхідністю кадрового підсилення роботи ТЦК та СП для забезпечення виконання завдань мобілізаційного розгортання; неналежним виконанням позивачем службових завдань за попередньою посадою, що було підставою для його переміщення на посаду з меншим об`ємом роботи.

Відповідач зауважив, що відповідно до приписів пункту 257 Положення №1153/2008 в умовах воєнного стану, коли діє особливий період, командувач військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » мав законні підстави для прийняття рішення щодо переміщення позивача на іншу посаду без його згоди. Таке переміщення у межах тієї ж самої організаційної структури (ТЦК та СП) не лише відповідало вимогам законодавства, але й забезпечує ефективне використання службових можливостей позивача, відповідає інтересам служби та не призвело до звільнення останнього з військової служби чи істотного погіршення умов проходження служби.

У відповіді на відзив (а.с.35-40) позивач підтримав доводи позову та наголосив, що спірний наказ містить лише загальне посилання на положення законодавства пункти 82, 257 Положення №1153/2008. Позивач вважає надуманими аргументи відповідача у відзиві на позов про неналежне виконання ним обов`язків; жодних дисциплінарних стягнень за час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_8 до нього не було застосовано. Також позивач зауважив, що до призначення на посаду в РТЦК та СП брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, має Подяку.

Позивач вказав, що переміщення на нижчу посаду погіршує умови проходження військової служби, зокрема, отримання меншого грошового забезпечення.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Від сторін також не надходили клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 04 грудня 2024 року №1588 (а.с.6) майора ОСОБА_1 , старшого чергового відділення бойового управління командного пункту штабу військової частини НОМЕР_2 , звільнено із займаної посади та призначено заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (ВОС 2904003; призначається на посаду, передбачену штатом воєнного часу, у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану з шпк «майор» на шпк «майор»).

Як видно з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 01 квітня 2025 року №93 (а.с.28), майора ОСОБА_1 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 04 грудня 2024 року №1588 на невакантну посаду начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , з 01 квітня 2025 року зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та на всі види забезпечення (пункт 3); ОСОБА_1 допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01 квітня 2025 року (пункт 4).

З витягу з наказу тимчасово виконуючого обов`язки командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (по особовому складу) від 24 травня 2025 року №436 (а.с.19) встановлено, що відповідно до пунктів 82, 257 Положення №1153/2008 майора ОСОБА_1 , начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільнено із займаної посади та призначено командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 (ВОС НОМЕР_3 ); призначається на посаду, передбачену штатом воєнного часу, у зв`язку із введенням режиму воєнного стану з шпк «майор» на шпк «старший лейтенант» (пункт 6).

Зі змісту цього наказу та плану переміщення осіб офіцерського складу номенклатури призначення командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (а.с.21) видно, що посада командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 (шпк «старший лейтенант») є нижчою за посаду начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (шпк «майор).

Пункт 6 наказу від 24 травня 2025 року №436 є предметом оскарження у цьому спорі.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина четверта статті 2 Закону №2232-XII).

Як установлено частиною чотирнадцятою статті 2 названого Закону, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України дія воєнного стану продовжена та дотепер в Україні триває воєнний стан, період дії якого у розумінні Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про оборону України» є особливим періодом.

За змістом статті 1 Закону №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 3 Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон №3543-XII) зміст мобілізації становить, зокрема, переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.

Частинами п`ятою, сьомою статті 6 Закону №2232-XII передбачено, що військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

Порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Таким чином, період дії воєнного стану або дії рішення про мобілізацію (крім цільової) є особливим періодом, який передбачає перехід Збройних Сил України та інших військових формувань на штати воєнного стану, які передбачають заміщення воєнних посад.

Згідно з пунктом 12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до підпункту 1 пункту 81 Положення №1153/2008 призначення на посади здійснюється військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців, яка затверджується Міністром оборони України.

Пунктом 82 указаного Положення передбачено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється: 1) на вищі посади - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади; 3) на нижчі посади.

Зокрема, за приписами підпункту 3 пункту 82 Положення №1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється на нижчі посади здійснюється:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання;

у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад;

за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.

Підпунктом 6 пункту 82 Положення №1153/2008 також установлено, що призначення на посаду здійснюється у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.

Відповідно до пункту 83 Положення №1153/2008 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

Просування по службі військовослужбовців здійснюється за рейтинговим принципом та за умови перебування військовослужбовців у резерві або на конкурсній основі на посади науково-педагогічних (наукових) працівників та керівників закладів культури, які належать до базової мережі закладів культури загальнодержавного рівня. Порядок формування та використання резерву визначається Міністерством оборони України (пункт 85 Положення №1153/2008).

Водночас абзацом другим пункту 257 Положення №1153/2008 передбачено, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Так за правилами пункту 112 Положення №1153/2008 військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами. Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують. Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Аналіз зазначених правових норм вказує на можливість в особливий період переміщення військовослужбовців без їх згоди з одного місця служби до іншого; одночасно встановлено винятки для переміщення військовослужбовця без його згоди на нове місце військової служби.

Наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року №280 затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 року за №1407/38743; далі - Інструкція №280), розділом Х якої регламентовано порядок видання наказів по особовому складу.

Згідно з пунктами 1, 2, 3 розділу Х Інструкції №280 накази по особовому складу є основними документами, які встановлюють, змінюють або припиняють правові відносини всіх військовослужбовців (крім осіб, які проходять базову військову службу). Накази по особовому складу видаються посадовими особами, визначеними Положенням. Накази по особовому складу щодо військовослужбовців (крім осіб, які проходять базову військову службу) видаються, зокрема, з таких питань: звільнення з посад, переміщення по службі, продовження строків перебування на посадах, зарахування у розпорядження.

Розділом ХІ Інструкції № 280 визначено правила складання наказів по особовому складу.

Так пунктом 1 розділу ХІ Інструкції №280 визначено, що накази по особовому складу складаються державною мовою і підписуються посадовою особою, якій надано право призначати, переміщувати на посади, звільняти з посади, звільняти з військової служби, укладати і продовжувати строки контракту, виконувати інші дії, пов`язані з визначенням службового становища військовослужбовців. У разі відсутності зазначеної посадової особи право підпису надається особі, яка тимчасово її заміщує згідно з письмовим наказом.

Положеннями пунктів 12, 13 розділу ХІ Інструкції №280 унормовано, що пункти наказів по особовому складу складаються в наказовій формі. У них послідовно без будь-яких скорочень вказуються такі відомості: військове звання; прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності); посада, яку військовослужбовець займає на час видання наказу (у разі перебування військовослужбовця у розпорядженні,- посадова особа, у розпорядженні якої військовослужбовець перебуває); дійсне найменування військової частини, відповідно до штату (штатного розпису), командування, виду, окремого роду військ (сил) Збройних Сил, іншого органу військового управління, до яких ця військова частина входить. У наказах по особовому складу про призначення (переміщення) на посади, крім того, вказуються: посада, на яку військовослужбовець призначається; номер військово-облікової спеціальності посади, передбаченої штатами (штатним розписом).

Згідно з пунктами 16, 22, 27 розділу ХІ Інструкції №280 вступна частина наказу по особовому складу оформлюється коротко і повинна відображати зміст наказу. У разі, якщо пункти цього наказу видаються на підставі Положення або Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», то вступна частина має містити посилання на відповідні пункти Положення або абзаци, підпункти, пункти та частини статей Закону.

У примітках наказів по особовому складу про призначення (переміщення) військовослужбовців вказуються причини призначення (переміщення) відповідно до вимог, передбачених Положенням, передбачене штатом військове звання за посадою, з якої переміщується, і військове звання за посадою, на яку переміщується. Наприклад: «Призначається на вищу посаду в порядку просування по службі з шпк «старший лейтенант» на шпк «майор».

Зразки пунктів наказів по особовому складу наведено в додатку 42 до цієї Інструкції

Пунктом 17 розділу ХІ Інструкції №280 визначено, що накази по особовому складу готуються з урахуванням документів персонального обліку військовослужбовців (особовою справою або послужною (скороченою послужною) карткою), а також інших документів, передбачених Інструкцією з організації виконання Положення.

За обставин цієї справи позивач наказом тимчасово виконуючого обов`язки командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (по особовому складу) від 24 травня 2025 року №436 був звільнений з посади начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (шпк «майор») з призначенням на нижчу за штатом посаду командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 (шпк «старший лейтенант»).

Згідно з пунктом 4.1 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10 квітня 2009 року №170 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за №438/16454, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), в умовах воєнного часу дозволяється здійснювати призначення військовослужбовців на посади і переміщення по службі на підставі Плану переміщення на посади.

Відповідач у відзиві на позовну заяву переміщення ОСОБА_1 на нижчу посаду (який був призначений на невакантну посаду, тому допущений до тимчасово виконання обов`язків за вакантною посадою) пояснює службовою необхідністю кадровим підсиленням роботи ТЦК та СП для забезпечення виконання завдань мобілізаційного розгортання та у зв`язку із клопотанням начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 , викладеним у плані переміщення.

Матеріали справи містять послужну картку позивача (а.с.21 зворот) та план переміщення на посади, який, як і спірний наказ, містить посилання на пункти 82, 257 Положення №1153/2008 (а.с.21).

У наказі дійсно відсутній конкретний пункт 82 вказаного нормативно-правового акту.

З доводів відповідача слідує, що підставою призначення позивача на нижчу посаду є саме підпункт 6 пункту 82 Положення №1153/2008, який передбачає призначення військовослужбовців на посади також у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.

В примітці наказу є пояснення про призначення на посаду, передбачену штатом воєнного часу, у зв`язку із введенням воєнного стану.

При вирішенні спору суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №1640/3394/18, за змістом якої саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, суд зауважив, що деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

У цій постанові Верховний Суд визначив, що суттєве (фундаментальне) порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Тож у підсумку Верховний Суд у справі №1640/3394/18, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, запровадив критерій виміру суттєвості порушень правової процедури ухвалення рішення та дійшов висновку, що порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення. На думку суду, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Такі висновки також викладено Верховним Судом у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №813/1790/18, від 16 листопада 2023 року у справі №300/3110/20, від 21 грудня 2023 року у справі №440/2017/20, від 07 лютого 2025 року у справі №520/1298/23.

Застосовуючи ці підходи, суд зазначає, що незазначення відповідачем конкретного підпункту пункту 82 Положення №1153/2008 в спірному наказі не може бути самостійною підставою для скасування оскаржуваного наказу, оскільки не спростовує висновки, які викладено у ньому.

Крім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Суд повторює, що за змістом положень абзацу другого пункту 257 Положення №1153/2008 доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення та призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

При цьому позивач не обґрунтовує жодної обставини, передбаченої пунктом 112 Положення №1153/2008, що існувала на час видання оскаржуваного наказу та виключала можливість його переведення на посаду без надання згоди.

За такого правового врегулювання та обставин справи переміщення позивача узгоджується з положеннями пункту 257 та підпункту 6 пункту 82 Положення №1153/2008, з яких висновується, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період призначення військовослужбовців на посади здійснюється у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.

У такому разі відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень та позитивної характеристики згідно із законодавством, чинним на час спірних правовідносин, не впливає на правомірність оскаржуваного наказу.

Висновки суду у розглядуваній справі відповідають позиції Верховного Суду у постановах від 16 квітня 2025 року у справі №160/2368/23, від 13 лютого 2025 року у справі №400/1744/24, від 07 лютого 2025 року у справі №520/1298/23.

Суд також зауважує, що позивач ОСОБА_1 був призначений на невакантну посаду начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 й у зв`язку із цим був допущений до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його переміщення спірним наказом в умовах воєнного стану відбулося у межах тієї ж організаційної структури (призначений командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

З урахуванням встановлених обставин та наведених нормативно-правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу від 24 травня 2025 року №436 в частині, яка стосується позивача, та задоволення похідної вимоги про поновлення на посаді начальника відділення мобілізаційного обліку заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ) про визнання протиправним та скасування окремого пункту наказу, поновлення на посаді відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк