Справа № 520/20894/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

29 вересня 2025 року № 520/20894/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під, 7 пов., м. Харків, 61022) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову ОПШ №084506 від 24.07.2025 про накладення адміністративно-господарського штрафу на ФОП ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

22.09.2025 до суду надійшла заява позивача, в якій він просив:

- забезпечити позов ФОП ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню ВП №79097506 від 12.09.2025 органами державної виконавчої служби до набрання чинності рішенням суду щодо визнання протиправною та скасування постанови ОПШ №084506 від 24.07.2025.

В обґрунтування заяви зазначено, що посадові особи відповідача направили спірну постанову на примусове виконання до Златопільського ВДВС Лозівського району у Харківській області. 12.09.2025 посадовими особами Златопільського ВДВС Лозівського району у Харківській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №79097506. Позивач вважає, що на підставі постанови може бути здійснено стягнення суми штрафу, накладено арешт на рахунки та майно позивача, у зв?язку з чим буде завдано шкоду, що потенційно може призвести до неможливості виплачувати заробітну плату працівникам, що в свою чергу потягне за собою також і несплату із доходів працівників сум податків та обов`язкових платежів до бюджету, а також неможливість провадити основну діяльність. Крім того, на думку позивача, в разі незастосування заходів забезпечення позову буде неможливий його захист прав та інтересів, а у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови та задоволення позовних вимог про її скасування позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути власні кошти, на які може бути звернено стягнення в разі примусового виконання цієї постанови.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених вище положень процесуального закону є підставою для висновку про те, що ними визначено дві самостійні підстави для вжиття судом заходів забезпечення позову.

При цьому, при розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Суд ураховує, що в межах даної справи позивач оскаржує постанову ОПШ №084506 від 24.07.2025 про накладення адміністративно-господарського штрафу на ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з частиною четвертою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Златопільського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12.09.2025 було відкрито виконавче провадження №79097506 з примусового виконання постанови № 084506 виданий 24.07.2025 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави в сумі 17000 грн.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції від 09.02.2025), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, наразі державний виконавець вчиняє дії щодо примусового виконання постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті №084506 від 24.07.2025.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що наразі постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті №084506 від 24.07.2025, правомірність якої є предметом спору в межах даної справи, передано для примусового виконання до Златопільського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За таких обставин, враховуючи той факт, що державним виконавцем розпочато примусове виконання постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті №084506 від 24.07.2025 та вчиняються дії зі стягнення з позивача штрафу у розмірі 17000 грн, суд дійшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на його користь.

У свою чергу, вжиття судом заходів забезпечення позову не порушить прав та законних інтересів стягувача (відповідача) чи інших осіб.

Вказаний висновок викладено також у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2025 р. у справі № 440/1468/25.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджено факт відкриття Златопільським відділом державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваної постанови та вжиття державним виконавцем заходів з примусового виконання виконавчого документу, суд дійшов до висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі цієї постанови до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №520/20894/25 як достатній та належний спосіб забезпечення позову.

Верховний Суд в постанові від 06.03.2025 у справі № 640/5228/22 зазначив, що виконання оскаржуваної постанови до вирішення питання про її законність та обґрунтованість істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, і не свідчить про неправомірність рішення контролюючого органу про стягнення коштів.

Зазначена позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 13.12.2023 у справі № 520/12248/22.

При цьому, суд зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі не призведе до порушень прав держави.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача.

Керуючись статтями 152, 154, 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під, 7 пов., м. Харків, 61022) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті №084506 від 24.07.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.А. Полях