Справа № 520/21267/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 р. № 520/21267/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Златопільського відділу державної виконавчої служби у Лозівському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. Соборна, б. 16, м. Златопіль Харківської області) про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з вищевказаним адміністративним позовом.

Ухвалою від 12.08.2025 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду: позовної заяви із зазначенням належного відповідача у справі; відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін.

25.08.2025 позивачем до суду було подано заяву із зазначенням відомостей щодо електронного кабінету сторін.

Крім того, позивачем було подано адміністративний позов із зазначенням відповідачем у справі Златопільський відділ державної виконавчої служби у Лозівському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії Златопільського відділу державної виконавчої служби у Лозівському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (КОД , юридична адреса: вул. Соборна, б. 16 м. Златопіль Харківської області, т-н НОМЕР_3, Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄПІГС, зареєстрований 21.10.2021 року, e-mail: .) щодо прийняття п. 3 Постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2025 ВП № НОМЕР_2 в частині: «Стягнути з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 16000 грн.» тобто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилась в смт. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,картка платника податків НОМЕР_1 ;

- скасувати п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 03.06.2025 Златопільського відділу державної виконавчої служби у Лозівському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (КОД , юридична адреса: вул. Соборна, б. 16 м. Златопіль Харківської області, т-н НОМЕР_3, Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄПІГС, зареєстрований 21.10.2021 року, e-mail: .) в частині: «Стягнути з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 16000 грн.» тобто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилась в смт. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , картка платника податків НОМЕР_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач правом на подання відзиву на адміністративний позов не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2024 року було задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей ВК Первомайської міської ради Харківської області, про усунення перешкод батьку у спілкуванні та участі у вихованні дитини.

Визначено ОСОБА_2 порядок участі у спілкуванні та вихованні дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з наступним графіком побачень: 2 рази на тиждень у будь-який день з 16 год. 30 хв. до 18 год. 30 хв. без присутності матері дитини за попередньою домовленістю із нею з урахуванням графіка роботи позивача, а також, враховуючи стан здоров`я дитини та погодні умови, з правом забирати дитину до місця проживання позивача в м. Первомайському Лозівського району Харківської області, відвідувати культурно-освітні заклади, кінотеатри, дитячі кафе та інші заклади харчування, місця дитячого дозвілля.

Постановою Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року м. Харків (справа № 632/2173/23) рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2024 року - змінено.

Визначити наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні дитини: кожного вівторка, четверга та суботи, 08 лютого та 01 серпня кожного року з 15 години 30 хвилин до 19:00 годин без присутності матері.

На виконання зазначеного судового рішення Харківським апеляційним судом було видано виконавчий лист.

03.06.2025 Головним державним виконавцем Златопільського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кібалка Наталєю Миколаївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 за виконавчим листом №632/2173/23 виданий 29.04.2025.

В адміністративному позові позивач посилається на те, що вона сумлінно виконувала свої обов?язки за виключенням днів, коли син хворів, але у зв??зку з неприязними відносинами, що склалися між позивачем та батьком дитини, який намагається позбавити позивача батьківських прав та відібрати сина, останній з вказаним виконавчим листом звернувся до Златопільського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області, де Головним державним виконавцем Златопільського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Кібалка Н.М. 03.06.2025 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 якою, зокрема, встановлено боржнику строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 16000 грн. У зв?язку з тим, що до винесення оскаржуваної постанови і після позивач добровільно виконую рішення судів, які тільки змінювали порядок спілкування батька з сином, тому, на думку позивача, будь-яких дій державним виконавцем щодо примусового виконання виконавчого листа Харківського апеляційного суду від 29.04.2025, окрім прийняття 03.06.2025 постанови про відкриття виконавчого провадження ПВ № НОМЕР_2, не здійснено. На підставі викладеного позивач вважає, що виконавчий збір, який повинен бути пов`язаним з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника, не повинен стягуватись.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті, встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи судом встановлено, що 03.06.2025 Головним державним виконавцем Златопільського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кібалка Наталєю Миколаївною було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 за виконавчим листом №632/2173/23 виданий 29.04.2025 про визначення ОСОБА_2 наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : кожного вівторка, четверга та суботи, 08 лютого та 01 серпня кожного року з 15 години 30 хвилин до 19,00 без присутності матері.

Стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 16000 грн.

Зазначаючи про протиправність постанови в частині стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 16000 грн., позивач посилається на те, що нею добровільно виконувалося рішення суду, будь-яких дій державним виконавцем щодо примусового виконання виконавчого листа Харківського апеляційного суду від 29.04.2025, окрім прийняття 03.06.2025 постанови про відкриття виконавчого провадження ПВ № НОМЕР_2, не здійснено, а тому підстав для стягнення виконавчого збору, на думку позивача, були відсутні.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає, що підставою звернення до суду з даним позовом є фактично відсутність заперечень з боку позивача щодо зустрічей батька з дитиною, а тому фактичне добровільне виконання судового рішення, без зволікань та затримок з боку матері щодо забезпечення спілкування батька з дитиною у визначений судом час жодним чином не впливає на правомірність дій державного виконавця та наявність у нього станом на 03.06.2025 правових підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до положень статті 27 Закону №1404, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Виконавчий збір не стягується, якщо інше не передбачено угодою про врегулювання спору (мировою угодою), укладеною між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, відповідно до якої виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню.

За наявності обставин, визначених абзацом першим цієї частини, виконавче провадження, відкрите на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у тому числі до дати укладення такої угоди, підлягає закінченню відповідно до пункту 19-1 частини першої статті 39 цього Закону.

Тож, нормами статті 27 Закону №1404 передбачений порядок прийняття постанови про стягнення виконавчого збору, його подальшого стягнення, та випадків, за якими виконавчий збір стягненню не підлягає, навіть якщо винесено постанову про стягнення виконавчого збору. З наведених норм також вбачається, що питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується державним виконавцем з одночасним відкриттям виконавчого провадження, без відповідних умов.

До того ж, з аналізу вказаних норм Закону слідує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком державного виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України.

Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.04.2020 у справі № 480/3452/19, від 28.01.2021 у справі № 640/24233/19.

Разом з тим, судом не встановлено порушень з боку державного виконавця щодо прийняття постанови про стягнення виконавчого збору, а доводи позивача не можуть бути підставою для висновку про протиправність постанови про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, оскільки до повноважень державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження віднесено одночасне прийняття постанови про стягнення виконавчого збору, то суд не вбачає протиправності дій державного виконавця в частині прийняття п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2025 ВП № НОМЕР_2 про стягнення з боржника виконавчого збору та скасування п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 03.06.2025 в частині стягнення з боржника виконавчого збору.

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що окрема постанова про стягнення виконавчого збору державним виконавцем не прийнята, оскільки, як зазначалося, за правилами ч.5 статті 26 Закону №1404-VIII у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Вказані положення норм права відповідачем під час прийняття оскаржуваної постанови дотримано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи постанову у ВП № НОМЕР_2 від 03.06.2025 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений законом, оскаржувана постанова відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, є законною, обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

В силу частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Златопільського відділу державної виконавчої служби у Лозівському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. Соборна, б. 16, м. Златопіль Харківської області) про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 29 вересня 2025 року.

Суддя Н.А. Полях