Справа № 360/1580/25
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1580/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) позовну заяву адвоката Кашуби Миколи Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла сформована 05.08.2025 позовна заява адвоката Кашуби Миколи Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати противоправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10.04.2025 про непризначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262- ХІІ ОСОБА_1 з врахуванням вислуги 25 років 08 місяців та 26 днів, з 07.11.2015.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив службу в органах МВС України з 1997 року по 2015 рік.

06 листопада 2015 року позивача було звільнено зі служби у зв`язку з скороченням штатів на підставі наказу ГУ МВС України у Луганській області від 06.11.2015 № 402о/с.

Станом на 06.11.2015 у позивача обрахована тільки календарна вислуга років за час проходження служби у кількості 18 років 2 місяці 25 днів. Водночас, з урахуванням пільгової вислуги, загальна вислуга років позивача становила 25 років 08 місяці 26 днів.

У червні 2020 року позивачу стало відомо, що загальна вислуга років (з урахуванням пільгової) на момент звільнення давала йому право на призначення пенсії за вислугою років.

Наявність пільгової вислуги років позивача на момент звільнення обумовлена тим, що у період з 23.07.2001 до 26.07.2011 він проходив службу у підрозділах органів боротьби з наркозлочинністю, час проходження служби на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) відповідно до пункту «в» частини 3 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 та постанови КМУ від 16.11.2001 № 1497.

Окрім цього, з 21.06.2014 по 06.11.2015 позивач проходив службу у зоні проведення антитерористичної операції, який також зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці) відповідно до пункту «а» частини 3 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393.

Позивач надіслав відповідну заяву на адресу Міністерства внутрішніх справ України з проханням вжити заходів щодо подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення йому пенсії за вислугу років, натомість отримав відмову, що у подальшому стало приводом для звернення до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021, відмовлено в задоволенні позову. Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.08.2023 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 скасовано, справу № 640/18512/20 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи рішення судів, Верховний Суд установив, що позивач проходив службу в ГУМВС України у Луганській області та був звільнений зі служби 06.11.2015 відповідно до наказу ГУМВС України у Луганській області № 402 о/с, отже позивач проходив службу в територіальному органі МВС України, а не в апараті МВС України. При цьому позивач до суду першої інстанції звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України і просив суд зобов`язати саме Міністерство внутрішніх справ України підготувати та направити до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України документи для призначення пенсії за вислугу років. Відтак, Верховний Суд дійшов висновку, що для правильного вирішення спору в цій справі суд першої інстанції має встановити належного відповідача та вирішити питання про залучення його до участі у справі. На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2825-ІХ, дану справу скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду. Відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 прийнято до провадження дану адміністративну справу. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 залучено в якості співвідповідача у справі ліквідаційну комісію УМВС в Луганській області та передано адміністративну справу № 640/18512/20 за підсудністю до Луганського окружного адміністративного суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі № 640/18512/20 визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України щодо неоформлення та ненаправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України підготувати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2024 у справі № 640/18512/20 апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі № 640/18512/20 без змін.

МВС України рішення Суду виконане і відповідні заходи щодо подання необхідних документів на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області були вжиті. Зокрема, встановлено, що листом № 10580/51-2025 від 28.03.2025 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі по тексту відповідач) направлено документи Позивача для призначення пенсії за вислугою років, а саме подання № 1702 від 26.03.2025 та додатки до нього на 19 аркушах.

Водночас, на адресу позивача будь-якої інформації щодо результатів розгляду поданих МВС України документів не надходило.

Представником позивача на адресу відповідача направлено адвокатський запит № 257 від 23.06.2025 з проханням повідомити чи надходили на його адресу документи з Міністерства внутрішніх справ України відносно позивача на виконання рішення суду у справі № 520/12639/2020; повідомити результати їх розгляду (з наданням копій отриманих документів); у випадку призначення пенсії позивачу на підставі отриманих від МВС України документів надати протокол розрахунку розміру його пенсії; у випадку непризначення пенсії Позивачу, незважаючи на отримання від МВС України відповідних документів, надати аргументовану відповідь щодо підстав прийняття такого рішення; призначити позивачу пенсію за вислугу років, згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку з наявністю необхідної вислуги, яка на день звільнення складала 25 років 08 місяців 26 днів.

Листом від 25.07.2025 за №1200-0204-8/18985 відповідач повідомив, що за результатом розгляду документів управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління винесено рішення від 10.04.2025 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років з огляду на те, що календарна вислуга для призначення пенсії складає 18 років 02 місяці 25 днів, яких недостатньо для призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та витребувано докази.

До Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позов в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову виходячи з такого.

Стосовно порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії зазначає, що відповідно до ст. 99 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» визначено, що Пенсійному фонду України з 01.01.2007 передані функції призначення, перерахунку та виплати пенсій згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262 (далі - Закон № 2262).

Питання визначення права та розрахунку вислуги років для призначення пенсії належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових структур, міністерств та інших органів, в якому особа проходила службу (з яких особу було звільнено зі служби).

Відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі Порядок № 3-1) заяви про призначення пенсії за вислугу років, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України. В даному випадку адміністрація Державної прикордонної служби України.

Згідно п. 12 Порядку № 3-1, уповноважений структурний підрозділ оформлює всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи, тобто до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Копії документів, необхідних для призначення пенсії, мають бути завірені Головним управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області в установленому порядку (п. 13 Порядку № 3-1).

Перелік документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років визначено п.7 Порядку № 3-1. Пунктами 15-16 Порядку 3-1 передбачено, що особа, яка звертається за призначенням пенсії (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити уповноваженій особі органу, що призначає пенсію, паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

При прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії перевіряє, зокрема, правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта, здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів, перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

За розглядом документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданих Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) Сектором з питань з обслуговування Кіровоградської та Луганської областей, пенсійного забезпечення Національної поліції України, які зареєстровано 07.04.2025 за вх.№ 589/5, встановлено таке:

Календарна вислуга років ОСОБА_1 станом на 06 листопада 2015 року (на день звільнення зі служби) для призначення пенсії складає 18 років 02 місяців 25 днів.

Вислуга років у пільговому обчисленні станом на 06 листопада 2015 року, для визначення розміру пенсії, складає 25 років 08 місяців 26 днів.

Стосовно права позивача на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, визначає Закон № 2262-XII.

Пунктом «б» статті 1-2 Закону № 2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Календарний рік - це проміжок часу від першого до останнього дня того чи іншого року по календарю; рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Загальна тривалість вислуги у пільговому обрахуванні використовується при розрахунку розміру пенсії, а не для визначення права особи на той чи інший вид пенсії.

Відповідно до подання про призначення пенсії від 26.03.2025 № 1702 та витягу з наказу про звільнення зі служби від 06.11.2015 № 402 о/с, календарна вислуга років ОСОБА_1 станом на 06 листопада 2015 року (на день звільнення зі служби) для призначення пенсії складає 18 років 02 місяців 25 днів, що не є достатньою умовою для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до Закону № 2262.

Відповідач також вважає за необхідне зазначити, що законодавець у назві статті 17 Закону № 2262-ХІІ використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років «для призначення пенсії». Однак, саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії.

Статтею 17-1 Закону № 2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, яка в свою чергу визначає які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Аналіз норм Закону № 2262-XII дає підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії).

В той же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі.

До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Позивач не мав на момент звільнення необхідної календарної вислуги років, оскільки наявні 18 років 02 місяців 25 днів, при необхідних 22 календарних роки та 6 місяців і більше календарних років.

Одночасно стаття 17 Закону № 2262-XII визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.

Жодної відсилочної норми вказана стаття не містить, а також не містить посилання на те, що види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії можуть бути встановлені підзаконними актами.

Крім того, в Законі № 2262-XII не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах.

Законом № 2262-XII чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 22 календарних роки та 6 місяців і більше та містить виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 750/10827/16-а, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, від 10.07.2019 у справі № 1840/3347/18, від 22.08.2019 у справі № 295/7220/16-а, від 30.09.2019 у справі № 360/1432/19 та від 27.03.2020 у справі № 569/727/17.

Наданими для призначення пенсії документами підтверджено, що вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 18 років 02 місяців 25 днів.

07.04.2025 відповідачем зареєстровано заяву ОСОБА_1 за вхідним № 589/5 про призначення пенсії за вислугу років на умовах Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та долучені до неї документи, направлені Сектором з пенсійних питань з обслуговування Кіровоградської та Луганської областей Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС).

За розглядом наданих документів календарна вислуга для призначення пенсії складає 18 років 02 місяці 25 днів.

З огляду на наведене, Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління винесено рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту а статті 12 Закону № 2262.

Зважаючи на зазначене, вимоги позивача є безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству, та не підлягають задоволенню.

Суд, дослідив матеріали справи, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінив докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій, проходив службу в органах внутрішніх справ.

Відповідно до витягу з наказу ГУ МВС України у Луганській області № 402 о/с від 06.11.2015 позивача згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено, з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил: за пунктом 64 „г (через скорочення штатів): по Управлінню боротьби з незаконним обігом наркотиків Головного управління МВС України у Луганській області.

Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 18 років 02 місяці 25 днів.

Позивач звернувся до Департаменту персоналу МВС України із заявою від 22.06.2020, в якій просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області документи для призначення йому пенсії за вислугу років.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021, відмовлено в задоволенні позову. Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.08.2023 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 скасовано, справу № 640/18512/20 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи рішення судів, Верховний Суд установив, що позивач проходив службу в ГУМВС України у Луганській області та був звільнений зі служби 06.11.2015 відповідно до наказу ГУМВС України у Луганській області № 402 о/с, що свідчить про проходження позивачем служби в територіальному органі МВС України, а не в апараті МВС України. При цьому позивач до суду першої інстанції звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України і просив суд зобов`язати саме Міністерство внутрішніх справ України підготувати та направити до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України документи для призначення пенсії за вислугу років. Відтак, Верховний Суд дійшов висновку, що для правильного вирішення спору в цій справі суд першої інстанції має встановити належного відповідача та вирішити питання про залучення його до участі у справі. На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2825-ІХ, справу скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 прийнято до провадження адміністративну справу. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 залучено в якості співвідповідача у справі ліквідаційну комісію УМВС в Луганській області та передано адміністративну справу № 640/18512/20 за підсудністю до Луганського окружного адміністративного суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі № 640/18512/20 визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України щодо неоформлення та ненаправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України підготувати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2024 у справі № 640/18512/20 апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі № 640/18512/20 без змін.

Згідно виписки з розрахунку вислуги років для призначення пенсії щодо періодів проходження служби підполковника міліції, ОСОБА_1 б/н та без дати, вислуга років: календарна 18 років 02 місяці 25 днів, пільгова 07 років 06 місяців 01 днів, для визначення розміру пенсії 25 років 08 місяців 26 днів.

19.03.2025 позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду в Луганській область з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

28.03.2025 листом № 10580/51-2025, на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 у справі № 640/18512/20 Відділом координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України направлено документи підполковника міліції ОСОБА_1 (подання № 1702) для прийняття рішення щодо можливості призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10.04.2025 ( ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовлено ОСОБА_3 у призначенні пенсії за вислугу років за відсутністю необхідної календарної вислуги для призначення пенсії згідно підпункту а статті 12 Закону № 2262.

Листом від 11.04.2025 № 1200-0201-8/9063 відповідач повідомив позивача, що відповідно до пункту а статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. За розглядом наданих документів календарна вислуга для призначення пенсії складає 18 років 02 місяці 25 днів.

З огляду на наведене, Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління винесено рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту а статті 12 Закону № 2262.

Представником позивача на адресу відповідача направлено адвокатський запит № 257 від 23.06.2025 у якому він просив:

1. Повідомити чи надходили на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документи з Міністерства внутрішніх справ України відносно ОСОБА_1 на виконання рішення по справі №640/18512/20.

2. У випадку отримання, повідомити результати їх розгляду (з наданням копій отриманих документів).

3. У випадку призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі отриманих від МВС України документів надати протокол розрахунку розміру його пенсії.

4. У випадку непризначення пенсії ОСОБА_1 , незважаючи на отримання від МВС України відповідних документів, надати аргументовану відповідь щодо підстав прийняття такого рішення.

5. Призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку з наявністюнеобхідної вислуги, яка на день звільнення складала 25 років 08 місяці 26 днів.

Листом від 25.07.2025 № 1200-0204-8/18971 відповідач повідомив представника позивача, що документи Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградських областях для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) надійшли до Головного управління 07.04.2025

За розглядом наданих документів Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління винесено рішення про відмову (додається) від 10.04.2025 ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років з огляду на те, що згідно пункту "а" статті 12 Закону 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Календарна вислуга ОСОБА_1 для призначення пенсії складає 18 років 02 місяці 25 днів, що с недостатнім для визначення права на призначення пенсії відповідно до пункту "а" статті 12 Закону 2262.

Про прийняте рішення ОСОБА_1 інформовано листом Головного управління від 11.04.2025 № 1200-0201-8/9063.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок 3-1), передбачено, що заява про призначення пенсії за вислугу років подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом № 2262 до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій.

Оскільки заява ОСОБА_1 від 23.06.2025, долучена до Вашого адвокатського запиту, подана всупереч Порядку 3-1, її розглянуто у порядку, передбаченому Законом України від 02.10.1996 № 393/6-ВР «Про звернення громадян» разом з адвокатським запитом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із статтею 102 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580) пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У преамбулі Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист (абзац третій преамбули Закону № 2262-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2262-ХІІособи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «б» статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з абзацом 7 пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Таким чином, призначення пенсії за вислугу років за пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пов`язується з умовою наявності вислуги років на день звільнення.

Позивач звільнився зі служби 06.11.2015, тобто для призначення пенсії необхідно мати вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Частиною першою статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІпри призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України 17.07.1992 прийнято Постанову № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393 у редакції Постанови від 22.05.2019 № 487, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 1 Постанови № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду; служба в Національній поліції.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції (абзац 7 підпункту «а»); один місяць служби за півтора місяця: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств (абзац 9 підпункту «в»).

З Постанови № 393 слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених посадах.

Зі змісту викладених положень наведеної Постанови вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

Враховуючи вищевикладене, пільговий стаж є календарною одиницею виміру та повинен бути врахований до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393.

Аналіз положень Закону № 2262-ХІІ дають підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як "вислуга років" та "календарна вислуга років". У той же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. Закон № 2262-ХІІ не вказує, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах.

Верховний Суд у постановах від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17 та від 20.01.2021 у справі № 620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

В подальшому, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у частині призначення пенсії за вислугу років, дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Правова позиція підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, від 09.06.2022 у справі № 120/3521/20-а та від 27.07.2022 у справі № 766/4549/17.

Верховний Суд сформував правовий висновок: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393".

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Пунктом 1 Порядку № 3-1 передбачено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України. Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою дати їх відправлення (абзац перший пункту 6 Порядку № 3-1).

Пунктом 12 Порядку № 3-1 регламентовано, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

Пунктом 14 Порядку № 3-1 визначено:

Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою;

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів;

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 3).

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка-повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (пункт 17 Порядку № 3-1).

Системний аналіз викладених положень Порядку № 3-1 дає змогу дійти висновку, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 537/1980/16-а та у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 554/2032/17.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу № 520/5695/23 в касаційному порядку, у постанові від 10.12.2024 підтримав правовий висновок, викладений у раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 14.11.2023 у справі № 600/3836/22-а, про те, що до правовідносин, пов`язаних з призначенням пенсії за вислугу років відповідні правові норми, зокрема, Порядку № 393 підлягають застосуванню в тій редакції, яка була чинна на момент звернення особи до територіального органу Національної поліції України із заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років.

Позивач ще 22 червня 2020 року звернувся із заявою до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України, у якій просив здійснити підготовку документів для призначення йому пенсії за вислугу років та надіслати відповідне подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Бездіяльність Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України щодо не направлення подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років оскаржена позивачем у судовому порядку шляхом звернення до суду 10.08.2020.

Вказані обставини підтверджені матеріалами адміністративної справи № 640/18512/20.

Так, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі № 640/18512/20, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2024, визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України щодо неоформлення та ненаправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України підготувати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, позивач почав реалізовувати соє право на пенсію з 22.06.2020 ще під час дії Постанови № 393 у редакції Постанови від 22.05.2019 № 487, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, яка встановлювала можливість визначати право на пенсію з врахуванням пільгової вислуги років.

Подібний правовий висновок висловлено Верховним Судом також у постанові від 16 липня 2025 року у справі № 520/12537/24.

Враховуючи вищевикладене, період служби позивача, визначений у виписці з розрахунку вислуги років для призначення пенсії щодо періодів проходження служби підполковника міліції, ОСОБА_1 б/н та без дати, як «пільгова 07 років 06 місяців 01 днів» є вислугою, яка повинна бути додатково зарахована до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393, разом із визначеним періодом часу 18 років 02 місяці 25 днів.

Отже судом встановлено, що вислуга років позивача, з урахуванням періодів служби, які мають бути зараховані з відповідною кратністю на пільгових умовах, становить понад 25 календарних років (18 років 02 місяці 25 днів + 07 років 06 місяців 01 днів), відтак, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ (у розумінні судової практики, яка склалась на час виникнення у позивача права на пенсію та до внесення змін до Постанови № 393).

З наведеного суд вважає безпідставними посилання відповідача в оскаржуваному рішенні від 10.04.2025 ( ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на відсутність необхідної календарної вислуги років як на підставу для відмови у призначенні позивачеві пенсії.

Враховуючи зазначене, рішення відповідача від 10.04.2025 ( ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючи дату призначення позивачу пенсії за вислугу років, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону № 2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

З аналізу вказаної норми суд дійшов висновку, що заява про призначення пенсії подається як до територіального органу Пенсійного фонду України, так і до уповноваженого органу.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією (частина третя статті 50 Закону № 2262-ХІІ).

Як встановлено судом, позивача звільнено зі служби 06.06.2016, до уповноваженого органу, який здійснює перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії (Національної поліції України) позивач звернувся із відповідною заявою лише 22.06.2020 (рішення суду від 02 травня 2024 року у справі № 640/18512/20).

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років з 22.06.2019.

У задоволенні вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ з 07.11.2015 до 21.06.2019 відмовити за необґрунтованістю.

Суд у межах заявлених вимог та предмету спору не вирішує питання щодо зобов`язання відповідача виплатити заборгованості пенсії.

Частиною першої статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії від 10.04.2025 ( ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 );

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 22.06.2019.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн (квитанція ID: 6352-0869-6605-2697 від 05.08.2025).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги належать до часткового задоволення, судовий збір у сумі 484,48 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Кашуби Миколи Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сіверськодонецьк, Луганська область, ЄДРПОУ ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії від 10.04.2025 ( ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 );

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 22.06.2019.

В іншій частині позовних відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива