Справа № 420/14433/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29 вересня 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у вигляді відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО101079 від 22.12.2023 року, виданої на ім`я померлого ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО101079 від 22.12.2023 року, виданої на ім`я померлого ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, здійснивши виплату різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20грн.

Рішення набрало законної сили 15.08.2024 року.

28.10.2024 року видано виконавчі листи.

23.07.2025 року представник позивача подав суду заяву, у якій просить суд:

змінити спосіб і порядок виконання рішення, яке виніс Одеський окружний адміністративний суд від 15 липня 2024 року у справі № 420/14433/24 із зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО101079 від 22.12.2023 року, виданої на ім`я померлого ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, здійснивши виплату різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 292404.09 грн.;

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 року:

- заяву ОСОБА_3 задоволено;

- змінено спосіб і порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 року у справі № 420/14433/24 щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО101079 від 22.12.2023 року, виданої на ім`я померлого ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, здійснивши виплату різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) суми доплати до пенсії з 01.04.2019 року у сумі 292404(двісті дев`яносто дві тисячі чотириста чотири)грн. 09коп.

18.09.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (сформована в системі «Електронний суд» 18.09.2025 року), в якій заявник просить суд:

постановити ухвалу, якою визнати виконавчий лист, виданий Одеським окружним адміністративним судом від 28.10.2024 року по справі №420/14433/24, таким, що не підлягає виконанню;

витребувати з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавчий лист, виданий Одеським окружним адміністративним судом 28.10.2024 по справі № 420/14433/24, як такий, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви, зокрема, зазначено, що у зв`язку з невиконанням органами Пенсійного фонду України судових рішень про зобов`язання вчинити дії та виплатити кошти, за заявами стягувачів та представників органів державної виконавчої служби, суди почали виносити ухвали про зміну способу і порядку виконання таких судових рішень шляхом стягнення відповідних коштів на користь стягувачів. Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, зокрема, про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 6 та 37 Закону «Про виконавче провадження» органи державної виконавчої служби повертають стягувачу виконавчі документи щодо зобов`язання відповідача здійснити певні виплати на користь стягувача у зв`язку зі зміною способу виконання рішення на стягнення. Водночас, стягувачі після зміни способу виконання рішення, самостійно звертаються до суду та отримують новий виконавчий документ по тій же справі про стягнення коштів з державних органів. Тобто, фактично, у стягувача перебувають два виконавчі листи (зобов`язального характеру та щодо стягнення коштів). Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 року по справі № 420/14433/24 змінено спосіб і порядок виконання рішення суду від 15.07.2024 року по справі № 420/14433/24 на стягнення з ГУПФ України в Одеській області на користь ОСОБА_4 суми доплати до пенсії з 01.04.2019 року у сумі 292404, 09грн. Видача судами стягувачу двох виконавчих листів та подальше їх пред`явлення до органів Казначейства може призвести до подвійного виконання вищевказаних судових рішень та збитків Державного бюджету України. Крім того, відповідно до приписів процесуальних кодексів України, за заявою стягувача або боржника, суд, який видав виконавчий документ, може визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, перший виконавчий лист від 28 жовтня 2024 року по справі №420/14433/24 виданий Одеським окружним адміністративним судом безпідставно та є таким, що не підлягає виконанню.

Копія заяви доставлена до «Електронного кабінету» представника позивача 18.09.2025 року.

Для розгляду заяви було призначене судове засідання на 25.09.2025 року.

24.09.2025 року представник позивача подала заяву, з проханням розглянути заяву без її участі та без участі позивача; вимоги, зазначені у заяві підтримують у повному обсязі.

У судове засідання 25.09.2025 року учасники справи не з`явились, були повідомлені про дату час та місце проведення судового засідання в «Електронні кабінети».

Заява розглядається судом в письмовому провадженні згідно ч.3 ст.374 КАС України.

Розглянувши заяву, суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч.1,2,4 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 року по справі №752/2391/17 (2а-14/09) зазначив, що наведені в ст. 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Відповідно п.п.1,2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.3 ст.373 КАС України виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Суд зазначає, що у розумінні приписів КАС України ухвала про зміну способу і порядку виконання рішення не є виконавчим документом, адже інше у ст.378 КАС України не зазначається.

На виконання такої ухвали не було видано виконавчий лист.

Рішення суду у даній справі, на виконання якого виданий виконавчий лист від 28.10.2024 року зобов`язального характеру, враховуючи зміну судом способу і порядку виконання рішення, має бути виконане з урахуванням ухвали від 03.09.2025 року.

Судом встановлено, що при видачі виконавчого листа від 28.10.2024 року не допущено будь-якої помилки, виданий він у відповідності законодавства з метою примусового виконання рішення суду у повному обсязі. Зміна способу та порядку виконання судового рішення ухвалою суду від 03.09.2025 року не впливає на чинність виконавчого листа, який разом з ухвалою від 03.09.2025 року подається до виконання до органу Держказначейства України.

Станом на 29.09.2025 року рішення суду не виконано у повному обсязі, докази зворотнього ГУПФ України в Одеській області не надані (відсутні докази виплати 292404,09грн. нарахованої доплати до пенсії позивача).

Отже відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В частині вимог заяви про витребування з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчого листа від 28.10.2024 року суд зазначає, що законні підстави для цього відповідачем не наведені та судом не встановлені.

Керуючись ст. ст. 241-243, 248, 250, 256, 374 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа №420/14433/24 від 28.10.2024 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскаржується у відповідності до положень ст.ст. 293-297 КАС України до суду апеляційної інстанції (П`ятого апеляційного адміністративного суду).

Суддя М.М.Аракелян