Справа № 380/15817/25
Суддя: Кондратюк Юлія Степанівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

29 вересня 2025 рокусправа № 380/15817/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі третя особа), у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 77243357 від 02 липня 2025 року, винесену начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Половніковим Романом Сергійовичем;

- зобов`язати начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) провести дії, передбачені абзацом 2 частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження від 02 липня 2025 року, винесена начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Половніковим Романом Сергійовичем, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки рішення суду боржником не виконано.

Ухвалою судді від 04.08.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанов та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог: визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30 травня 2025 року, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Біланом Дмитром Геннадійовичем у виконавчому провадженні № 77243357; зобов?язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Білана Дмитра Геннадійовича або іншого уповноваженого державного виконавця даного відділу ДВС провести виконавчі дії в порядку, встановленому статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", повернуто позивачеві.

Ухвалою судді від 08.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

11.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зокрема зазначив, боржник дійсно повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.06.2024 про перерахунок (обчислення) його пенсії за віком та її виплату, проте відмовив з інших підстав, ніж ті, що були предметом розгляду справи № 380/16724/24.

У разі незгоди з відмовою органу ПФУ № 32 від 04.02.2025 стягувач ОСОБА_1 може оскаржити її у порядку норм Кодексу адміністративного судочинства України у межах нової судової справи.

Третя особа правом на подання пояснень щодо позову не скористалась.

12.09.2025 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Сторони в судове засідання не з`явивилися, явку уповноваженого представника не забезпечили.

Зважаючи на особливості розгляду справ, передбачених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України), суддя ухвалив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами в письмовому провадженні.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 у справі №380/16724/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2025, позов задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №32 від 21.06.2024 про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.06.2024 про перерахунок (обчислення) його пенсії за віком та її виплату з урахуванням заробітної плати за періоди роботи у російській федерації з 03.07.2006 по 02.03.2017 на підставі довідки про заробітну плату № 395 від 02.03.2017, виданої ТОВ «Ямалмеханізація», та з 12.07.2017 по 30.06.2019 на підставі довідки про заробітну плату № 271 від 12.07.2019, виданої ТОВ «Новоуренгойська Бурова Компанія», з урахуванням висновків суду.

Зокрема суд дійшов наступних висновків: «Доводи відповідачів щодо неможливості зарахування періодів заробітної плати відповідно до довідок про заробітну плату від 02.03.2017, виданої ООО «Ямалмеханизация» № 395 та від 12.07.2019, виданої ООО «Новоуренгойская буровая компания» № 271 з огляду на припинення участі з 01.01.2023 російської федерації в Угоді від 13.03.1992 «Про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» суд вважає необґрунтованими, оскільки у період роботи позивача вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав. При цьому суд зазначає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні періодів заробітної плати відповідно до вищезазначених довідок.».

25.02.2025 постановою старшого державного виконавця відкрито виконавче провадження № 77243357 з виконання виконавчого листа № 380/16724/24 виданого 30.01.2025.

Листом від 13.05.2025 пенсійний орган повідомив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі № 380/16724/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 13.06.2024 про перерахунок пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період з 03.07.2006 по 02.03.2017 та з 12.07.2017 по 30.06.2019 на підставі довідок.

За результатами повторного розгляду заяви Головним управлінням прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 04.02.2025 № 32, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків від відповідних фондів російської федерації та відсутня можливість на сьогодні її отримати.

30.05.2025 старшим державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП № 77243357 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач подав скаргу на постанову про закінчення виконавчого провадження до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

02.07.2025 начальником відділу примусового виконання рішеннь винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 77243357, якою визнано дії старшого державного виконавця відносно закінчення виконавчого провадження №77243357 відповідною постановою від 30.05.2025 вчиненими відповідно до вимог чинного законодавства.

Вважаючи протиправною постанову від 02.07.2025 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 77243357, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Змістом спірних правовідносин, які склалися між сторонами, є протиправність постанови начальника відділу про результати перевірки законності виконавчого провадження.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частинами 1-2 ст. 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Частиною 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Як встановлено судом, боржник на виконання судового рішення повторно розглянув заяву позивача про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії, проте з підстав, які не були предметом розгляду справи 380/16724/24.

Отже, боржник повторно розглянув заяву позивача про перерахунок пенсії та прийняв відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

За таких обставин, у старшого державного виконавця були наявні підстави для закінчення виконавчого провадження у ВП № 77243357 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, постанова від 02.07.2025 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 77243357, винесена начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Половніковим Романом Сергійовичем правомірно, а відповідачем не допущено протиправних дій.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд дійшов висновку, що поведінка відповідача у спірних правовідносинах відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, тому у задоволенні позову потрібно відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову, а також ураховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

У зв`язку з участю судді у Програмі підготовки для підтримання кваліфікації суддів окружних адміністративних судів з 22.09.2025 по 26.09.2025 рішення у справі ухвалено в перший робочий день судді 29.09.2025.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 255, 262, 287 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69095, вул. Приходська, буд. 58, м. Запоріжжя; ).

Третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, пр. Соборний, 158 Б, м. Запоріжжя; ).

Повне рішення суду складено 29.09.2025.

Суддя Кондратюк Юлія Степанівна