Справа № 474/714/25
Суддя: Сокол Ф. Г.
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 474/714/25
Провадження № 2-а/474/8/25
Рішення

Іменем України

26.09.25р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

позивачки ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

28.07.2025р. ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради № 21 від 22.07.2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП (далі - оскаржувана постанова) та провадження у цій справі закрити.

На обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що оскаржувана постанова є протиправною, необґрунтованою і юридично нікчемною, оскільки:

- із матеріалів справи жодним чином не випливає, що позивачка відповідно до чинного законодавства чи відповідно до докладених на неї обов`язків зобов`язана вживати заходи по прибиранню прилеглої до магазину території;

- із матеріалів справи не випливає, яка саме ділянка є прилеглою до магазину територією;

- в протоколі не вказано які саме конкретно вимоги щодо благоустрою населеного пункту порушила позивачка, коли та ким ці вимоги прийняті, та яке вона має відношення до вказаних вимог;

- із змісту ст. 152 КУпАП випливає, що вона встановлює відповідальність як за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, так і за порушення правил благоустрою територій населених пунктів. Однак, із оскаржуваної постанови не вбачається за що саме конкретно притягнута до відповідальності позивачка. Оскаржуваною постановою як і матеріалами перевірки взагалі залишилось поза увагою питання щодо осіб, які безпосередньо здійснили засмічення території, прибирання якої адміністративною комісією покладається на позивачку;

- адміністративна комісія офіційно не викликала позивачку на своє засідання, на якому була винесена оскаржувана постанова, а це позбавило позивачку права на юридичну допомогу адвоката, яке передбачене ст. 268 КУпАП. Ця обставина сама по собі свідчить про незаконність оскаржуваної постанови, якою було грубо порушено право на захист позивачки;

- на офіційному сайті Врадіївської селищної ради взагалі відсутні жодні дані щодо адміністративної комісії, яка склала оскаржувану постанову щодо позивачки. Водночас вказаний сайт містить дані щодо постійно діючих комісій - бюджетної, правової, гуманітарної, земельної із зазначенням їх членів. Вказане взагалі ставить під сумнів діяльність адміністративної комісії при Врадіївський селищній раді та видані нею постанови;

- як вбачається із супровідного листа адміністративний матеріал на розгляд до адміністративної комісії спрямував безпосередньо дільничний офіцер поліції В. Шевчук, який сам і склав протокол про адміністративне правопорушення, що є грубим порушенням правил діловодства в поліції. Протокол щодо позивачки разом з рапортом дільничного офіцера поліції та зібраними матеріалами мав бути зареєстрований в канцелярії відділення поліції, а потім його начальником направлений на розгляд селищної ради, що зроблено не було. Це може, свідчити про явне самоуправство з боку поліцейського В. Шевчука, що взагалі не було взято до уваги адміністративною комісією, яка таким чином розглянула адмінматеріал який їй було направлено всупереч встановленому порядку.

Наведені порушення, на думку позивачки, свідчать про недотримання адміністративною комісією при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради вимог чинного законодавства при складанні постанови про адміністративне правопорушення щодо позивачки, принципу доказування поза розумним сумнівом, а також вказують про упередженість прийнятого рішення щодо складення адмінматеріалу та його вирішенню, що не відповідає всебічному завданню провадження у справах про адміністративні правопорушення, визначеному у ст. 245 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивачка стверджує, що при таких обставинах, які свідчать про відсутність будь-яких доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, оскаржувану постанову необхідно скасувати, а провадження по справі закрити.

25.09.2025р. представник Врадіївської селищної ради Москаленко М.Л. подав відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволення позову вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість.

Так у відзиві зазначено, що оскаржувана постанова прийнята в рамках законодавчої бази України, та діючих нормативних актів: Закону України Про місце самоврядування в Україні, Закону України Про благоустрій населених пунктів, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Порядку організації діяльності адміністративної комісії при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради під час розгляду та вирішення справ про адміністративні правопорушення, затвердженого рішенням Врадіївської селищної ради від 17.12.2024р. № 8, Положення про адміністративну комісію, затвердженого рішенням Врадіївської селищної ради № 10 від 17.12.2024р., рішення виконавчого комітету Врадіївської селищної ради Про затвердження складу адміністративної комісії Врадіївської селищної ради, протоколу № 11 засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради про адміністративне правопорушення.

10.07.2025р. за вхідним №597-15-01 на адресу Врадіївської селищної ради Первомайським районним відділом поліції відділення поліції № 2 направлені адміністративні матеріали (протокол про адміністративне правопорушення ВАД 721051 від 01.07.2025р.) відносно позивачки, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, для прийняття рішення по суті.

Після отримання адміністративних матеріалів головою Врадіївської селищної ради Москаленком М.Л. передано на розгляд адміністративній комісії при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради, головою якої є Коломійчук Іван Олександрович, який в свою чергу спрямував їх відповідальному секретареві для організації скликання засідання комісії та виклику правопорушниці.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області від 17.12.2024р. № 10 Про затвердження складу адміністративної комісії Врадіївської селищної ради та Положення про адміністративну комісію, та рішення № 8 Про затвердження Порядку організації діяльності адміністративної комісії при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради під час розгляду та вирішення справ про адміністративні правопорушення, при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради створена адміністративна комісія.

Відповідно до ст. 255 КУпАП, працівником поліції за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП складений протокол ВАД 721051 від 01.07.2025р. на позивачку, підлягав розгляду на адміністративній комісії при виконавчому комітеті селищної ради.

17.07.2025р. на адресу позивачки - вул. Молодіжна, 15, с. Новопавлівка Первомайського району Миколаївської області, рекомендованим листом з повідомленням направлено повідомлення про засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради, яке відбудеться 22.07.2025р. о 14.00 год. в приміщенні Врадіївської селищної ради за адресою: селище Врадіївка Первомайського району Миколаївської області. Також її було повідомлено в телефонному режимі (засобом мобільного зв`язку), який зазначений у складеному протоколі. Таким чином, позивачка завідомо неправдиво повідомляє суд про те, що її не було повідомлено належним чином про розгляд справи, та позбавило її на юридичну допомогу.

Справа розглядалась на засіданні комісії 22.07.2025р. об 14.00 год. в присутності позивачки. Відомості про особу були перевірені згідно наданих нею паспорту та ідентифікаційного коду. Заяв та клопотань від позивачки не надходило. Під час засідання заслухали позивачку, на запитання чи оскаржувала вона складений протокол працівниками поліції, відповіла, що ні. З складом адміністративного правопорушення не погоджувалась, пояснення по протоколу надавала в неповажній формі до всіх присутніх, не відповідаючи чітко на поставлені запитання, вела себе зухвало, будь яких документів або доказів на спростування своєї вини вона не надала.

Так, складом адміністративного правопорушення в зазначеному протоколі, складеному ДОП ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Вадимом Шевчуком відносно позивачки, є те, що 04.07.2025р. о 15:55 годин на прилеглій території біля магазину Тетяна було засмічено пляшками та папірцями від продуктів харчування, кущами, бур`янами, гіллям, у не відведеному для цього місці, чим порушила своїми діями вимоги благоустрою населеного пункту, останньою не було вжито ніяких заходів по усуненню вищевказаного.

На підставі вищевказаного, як вказано у відзиві, вивчивши та дослідивши наявні матеріали в справі (протокол, пояснення, фото), комісія дійшла висновку про вчинене позивачкою адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, та визначила їй штраф у розмірі 1 275 грн., оголошено відомості з винесеної постанови і роз`яснення порядку та строків її оскарження. Копію постанови вона отримала особисто, про що свідчить її підпис.

Врадіївська селищна рада, також повідомляє, що особою, відносно якої і винесено постанову про накладення адміністративного стягнення не оскаржувала її до виконавчого комітету Врадіївської селищної ради, згідно Порядку організації діяльності адміністративної комісії при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради під час розгляду та вирішення справ про адміністративні правопорушення, а отже в неї була і така можливість на захист свого права.

22.07.2025р. позивачка після закінчення адміністративної комісії звернулась письмово з заявою про надання копії матеріалів адміністративної справи, в той же день вона їх і отримала, про що є відмітка у постанові.

Виходячи з наведених наявних фактів, Врадіївська селищна рада вважає, що при притягненні позивачки до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, адміністративна комісія діяла в межах свої повноважень з врахуванням вимог законодавства України, а тому підстав для скасування постанови не вбачає.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав вказаних у позовній заяві та просила їх задовольнити.

Представник Врадіївської селищної ради Москаленко М.Л. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 268 КАС України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас у відзиві на адміністративний позову просив розглянути справу за відсутності представника селищної ради.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.

Дослідив матеріали справи та заслухав пояснення позивачки, судом встановлено таке.

04.07.2025р. ДОП СП ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенант поліції Шевчук В.С. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 721051, згідно якого: 15:55 годин 04.07.2025 року вул. (назва вулиці зазначена нерозбірливо), 35 с. Новопавлівка Врадіївська ТГ Первомайський р-н Миколаївська області ОСОБА_1 на прилеглі території біля магазині Тетяна засмічено пляшками та папірцями від продуктів харчування та кущами, бур`янами, гілки, листя у не відведеного для цього місць чим порушила вимоги пункту 3 частини першої статті 16 ЗУ Про благоустрій населених пунктів чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 152 КУпАП.

На підтвердження обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським долучено заяву та пояснення ОСОБА_2 від 01.07.2025р., пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01.07.2025р.

В заяві та поясненнях від 01.07.2025р. ОСОБА_2 вказує, що біля магазину позивачки брудно та засмічено, що є порушенням правил благоустрою.

В письмових поясненнях від 01.07.2025р. ОСОБА_5 вказує, що вона була присутня під час складення протоколу ВАД 721051. Позивачка відмовилася відмовилася надавати свої дані, підписувати протокол та отримувати його копію.

В письмових поясненнях від 01.07.2025р. ОСОБА_4 вказує, що 01.07.2025р. була свідком під час складення протоколу відносно позивачки, яка порушила благоустрій, а саме прилегла територія забруднена, захаращена бур`янами. Позивачка відмовилася від співпраці, погрожувала своїм чоловіком, відмовилася від підпису протоколу.

Також до протоколу додано фотокартки, на яких зафіксовано будівля та територія, на якій ростуть дерева, кущі інші рослини та знаходиться сміття.

22.07.2025р. адміністративна комісія при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради постановою № 21 визнала позивачку винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, та наклала штраф в сумі 1 275 грн. 00 коп.

Так, в оскаржуваній постанові, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, заяви та пояснень ОСОБА_2 , пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та фотоматеріалів, адміністративна комісія встановила, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, а саме не вжила заходів щодо прибирання на прилеглій території біля магазину Тетяна засміченою пляшками та папірцями від продуктів харчування, кущами, бур`янами, гіллям, у не відведеному для цього місці, чим порушила своїми діями вимоги благоустрою населеного пункту.

Встановив вказані обставини, суд приходить до такого висновку.

Частинами 1 та 2 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У той же час ст. 7 КУпАП передбачено те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами та посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, в тому числі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Належними є докази, які містять інформацію відносно предмета доказування. Предметом же доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду певної справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 256 КУпАП визначено,що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 152 КУпАП передбачено покарання за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Статтею 1 Закону України Про благоустрій населених пунктів (далі - Закон) визначено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;

територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту;

утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою;

заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання;

зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

В протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення викладна як 15:55 годин 04.07.2025 року вул. (назва вулиці зазначена нерозбірливо), 35 с. Новопавлівка Врадіївська ТГ Первомайський р-н Миколаївська області ОСОБА_1 на прилеглі території біля магазині Тетяна засмічено пляшками та папірцями від продуктів харчування та кущами, бур`янами, гілки, листя у не відведеного для цього місць чим порушила вимоги пункту 3 частини першої статті 16 ЗУ Про благоустрій населених пунктів чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 152 КУпАП.

Тобто, фактично позивачці інкримінується, що прилегла до її магазину територія засмічена у не відведеному для цього місці, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 16 Закону визначено, що на об`єктах благоустрою забороняється вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг.

Водночас у протоколі жодним чином не обумовлено, що позивачка вчиняла дії щодо вивозу та звалювання в не відведених для цього місцях відходів, трави, гілля, деревини, листя, снігу. Вказані факти також не підтверджуються долученими до протоколу доказами.

При цьому оскаржуваною постановою позивачку фактично притягнуто до відповідальності за те, що вона не вжила заходів щодо прибирання на прилеглій території біля магазину Тетяна, які охоплюються ч. 2 ст. 17 Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані:

1) утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію;

2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів;

3) не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів;

4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів;

5) допускати на об`єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Також слід зазначити, що, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, позивачці інкримінується порушення приписів п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону, а не ч. 2 ст. 17 Закону, хоча оскаржуваною постановою позивачка фактично притягнута за порушення саме приписів ч. 2 ст. 17 Закону.

Згідно вимог ст.ст. 7, 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення адміністративна комісія має встановити чи наявні в діях особи склад і подія адміністративного правопорушення, суть та обставини якого викладенні у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, та виключно в межах кваліфікації зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення. Адміністративна комісія не має права самостійно встановлювати та перевіряти обставини, які не зазначені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведене вище, а також приписи ст. 280 КУпАП, суд приходить до висновку, що адміністративною комісією, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та постановлення оскаржуваної постанови, допущено грубі процедурні порушення, які виявилися у неправильному (неповному) з`ясуванні обставин в частині вчинення інкримінованого позивачці правопорушення, оскільки ці обставини, мають ключове значення при встановленні чи спростуванні факту допущення позивачкою порушення законодавства про благоустрій населених пунктів.

При цьому адміністративною комісією в основу оскаржуваної постанови покладенні докази, які не відповідають критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності.

Заява та пояснення ОСОБА_2 від 01.07.2025р., пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01.07.2025р., стосуються подій, які мали місце 01.07.2025р., тоді як протокол про адміністративне правопорушення складений 04.07.2025р. щодо подій, які мали місце 04.07.2025р.

З долучених до протоколу про адміністративне порушення фотокарток не можливо встановити коли вони були зроблені, а також яка саме будівля та територія на них зафіксована.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином оскаржувана постанова в частині притягнення позивачки до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Щодо інших доводів позивачки викладених й позовній заяві слід зазначити, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно ст. 139 КАС України судовий збір сплачений позивачкою за подачу до суду вказаного адміністративного позову в сумі 605 грн. 60 коп., слід стягнути з Врадіївської селищної ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 2, 72-79, 90, 139, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради № 21 від 22.07.2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, - закрити.

Стягнути з Врадіївської селищної ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня її проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 29 вересня 2025 року

Суддя Ф.Г. Сокол