Справа № 465/9558/24
Суддя: Чорний І. Я.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.09.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Чорного І.Я.,

з участю секретаря судового засідання Блистіва Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівські області про скасування постанов про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 в звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції у Львівські області, в якому просить скасувати постанову інспектора лейтенанта поліції Гоїнець Вікторії Ігорівни 2 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівські області, постанова серія ЕНА № 3498298 від 17.11.2024, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням на нього штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою інспектора лейтенанта поліції Гоїнець Вікторії Ігорівни серія ЕНА № 3498298 від 17.11.2024, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням на нього штрафу в розмірі 510 грн. за те, що останній 17.11.2024 о 21:31 м.Львові по вул. Сяйво, 15, керуючи транспортним засобом Renault Latitude, номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 Е Правил дорожнього руху. Вказує, що не пояснюючи підстав, відносно нього, працівниками поліції було складено постанову про адміністративне правопорушення, ознайомитись з якою йому не дали можливості та написати пояснення у ній, що вважає порушенням його законного права. Співробітниками поліції, які зупинили останнього, не пояснено причин зупинки, та не надано жодних доказів порушення ним правил дорожнього руху. Зазначає, що при виїзді на вулицю Сяйво, він впевнився у відсутності транспортних засобів, відсутності пішоходів та почав рухатись, включивши правий поворот. Позивач наголошує, що ним виконані всі вимоги - п.16.8 Правил дорожнього руху, вважає, що в його діях відсутні порушення Правил дорожнього, а дії співробітників поліції є не обґрунтованими та незаконними.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Від представника відповідача 20.12.2024 надійшла заява про закриття провадження у справі, яку мотивує тим що, 19.11.2024 на адресу УПП у Львівській області ДПП надійшла скарга ОСОБА_1 (вх. К-3836 від 19.11.2024, зареєстровано в ІПНП №28404 від 21.11.2024) щодо скасування постанови серії ЕНА № 3498298 від 17.11.2024.

Начальник УПП у Львівській області ДПП майором поліції Крутень А. розглянув вищезгадану скаргу. За результатами розгляду прийнято рішення №286 від 26.11.2024, яким вирішено скасувати постанову інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Гоїнець В.І. серії ЕНА №3498298 від 17.11.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч.2 ст.122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 510 гривень, а справу надіслати новий розгляд.

Таким чином, зважаючи на те, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 3498298 від 17.11.2024, яка була предметом оскарження скасована, тому просить провадження у справі закрити, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Від представника позивача 17.02.2025 надійшла заява про зміну предмету позову, яку мотивує тим, Управління патрульної поліції Львівської області розглянуло скаргу позивача (зареєстровано в ІПНП за №28404 від 21.11.2024), щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та винесено рішення №286 від 26.11.2024, яким вирішено його скаргу від 19.11.2024 задоволити частково, а саме постанову серії ЕНА №3498298 від 17.11.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 2 ст. 122 КУпАП за накладенням штрафу у розмірі 510 грн - скасувати, а справу - надіслати на новий розгляд.

В результаті повторного розгляду справи, працівником поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №3645329 від 11.12.2024 якою позивача було повторно притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП, на підставі події, що вказана в попередній постанові. Просить постанову №3645329 від 11.12.2024, скасувати з підстав, що зазначені у первісному позові та заяві про зміну предмету позову.

Від представника відповідача 28.02.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що доводи позивача, про те що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, за ч. 2 ст. 122 КУпАП - є такими, що суперечать наявним доказам по справі, які відповідають положенням ст. 251 КУпАП.

У підтвердження вчинення Позивачем правопорушення, яке йому інкримінується та правомірність дій поліцейського, як доказ долучає (в формі електронного додатку) відеозапис з відеореєстратора. (Звертає увагу суду, що в наявних відеодоказах адміністративного правопорушення, а саме з «IMG_2137» встановлено, що автомобіль Renault Latitude, номерний знак НОМЕР_1 , почав рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 Е) Правил дорожнього руху, оскільки він його не завершував, а саме почав рухатись, коли вже горів заборонений (червоний) сигнал світлофора), також вищевказаний автомобіль постійно знаходився у полі зору патрульного автомобілю безпосередньо до зупинки, що дозволяє стверджувати про повну ідентифікацію такого).

Вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а саме порушення п.8.7.3 Е Правил дорожнього руху, проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора вважає доведеним належними та допустимими доказами. Відеозаписи з відеореєстратора дають можливість достовірно встановити проїзд транспортного засобу Renault Latitude, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 на заборонений червоний сигнал світлофора. Просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого, окрім цього просить розглядати справу за відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами. До відзиву також додані в електронному форматі відео з реєстратора поліцейського автомобіля та відео з нагрудних камер працівників поліції з участю водія ОСОБА_1 .

Представником позивача 28.04.2025 долучено докази, а саме, фотографії перехрестя, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Сяйво 15, де відбулась подія.

Розпорядженням керівника апарату Франківського районного суду м. Львова від 26.05.2025 за №192/Р, у вказаній судові справі № 465/9558/24 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Марків Ю.С. у довготривалій відпусті.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025, для розгляду вказаної справи головуючим суддею, визначено суддю Франківського районного суду м. Львова - Чорного І.Я.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03.06.2025 вказану справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Панов Л.В. позов підтримали в повному обсязі, просили такий задовільнити в повному обсязі, з підстав що зазначені у ньому. Оспорювану постанову №3645329 від 11.12.2024 просили скасувати.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що перебувала в салоні автомобіля під керуванням позивача ОСОБА_1 , під час подій 17.11.2024 року, що описані в позові. Проїхавши перехрестя, автомобіль в якому вона перебувала, зупинили працівники поліїї, які в подальшому склали постанову про накладення штрафу.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідка ОСОБА_2 , повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Також, ч. 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №3498298 від 17.11.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно постанови, 17.11.2024 о 21:26 м.Львів, вул. Сяйво 15, водій, керуючи транспортним засобом Renault Latitude, номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 Е Правил дорожнього руху - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих.

Рішенням начальника УПП у Львівській області ДПП Крутня А.В. №286 від 26.11.2024 вищевказану постанову скасовано, справу направлено на новий розгляд.

За результатами нового розгляду справи, винесено постанову ЕНА №3645329 від 11.12.2024, якою ОСОБА_1 повторно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, з аналогічних підстав, що наведеній у попередній скасовані постанові (серії ЕНА №3498298 від 17.11.2024).

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно із п.8.10 Правил дорожнього руху, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пунктом 8.11 Правил дорожнього руху передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Разом з цим, від представника відповідача на адресу Франківського районного суду м. Львова, за допомогою системи «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву з долученими відео з реєстратора поліцейського автомобіля та відео з нагрудних камер працівників поліції, з участю водія ОСОБА_1 , (clip-00, clip-0, clip-01, clip-1, clip-02, IMG_2137, IMG_2139).

У позовній заяві позивач вказує що постанова ЕНА №3645329 від 11.12.2024, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, складена без пояснення йому на це підстав працівниками поліції. Однак вказане твердження не заслуговує на увагу суду, оскільки після зупинки автомобіля Renault Latitude, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , працівниками поліції невідкладно пояснено причину зупинки останньому, з наголошенням на видимі порушення (clip-00, реєстратор 471122, 17.11.2024, 21:26).

Позивач зазначає, що на перехресті відсутній знак пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», вважає, що ним було виконано всі вимоги п. 16.8 Правил дорожнього руху. Суд критично оцінює дане твердження, оскільки, з фото, які долучені представником позивача, відеозапису реєстратора поліцейського автомобіля, встановлено що перед світлофором, який ОСОБА_1 проїхав на червоне світло, розміщена 1.12 «Стоп лінія», яка відповідно до Правил дорожнього руху позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух (IMG_2137).

Відповідно до п. 16.8 Правил дорожнього руху, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69 він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Вищевказана норма також спростовує твердження позивача про виконання ним вимог п. 16.8 Правил дорожнього руху.

З долучених відео з реєстратора поліцейського автомобіля судом встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме рух керованого ним автомобіля через перехрестя з наявною стоп-лінією на заборонений червоний сигнал світлофору та подальша зупинка екіпажем патрульної поліції, автомобіля Renault Latitude, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача (IMG_2137, IMG_2139). Після зупинки транспортного засобу водію було проінформовано про причину зупинки, поставлено до відома про вчинення ним правопорушення, на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснюються його права та обов`язки, (clip-00, clip-0, clip-01, clip-1, clip-02).

Доводи позивача щодо ненадання працівниками поліції на його вимогу доказів вчинення правопорушення спростовуються дослідженими судом відеоматеріалами та іншими доказами, що розцінюються судом, як спроба уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Позивачем не надано суду жодного доказу та не викладено обставин, які підтверджували б неправомірність дій відповідача та відсутність в діях позивача порушення Правил дорожнього руху.

Інші доводи, що вказані в позові, суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують порушення позивачем ПДР України, що вказані в оскаржуваній постанові ЕНА №3645329 від 11.12.2024.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторони позивача), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи позовної заяви та зави про зміну предмету позову фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою сторонню позивача з доводами відповідача по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті судом.

Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства; доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду цієї справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується належними доказами у справі в їх сукупності та не спростовані позивачем.

Отже, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому, у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 122, 222, 251, 252, 258 КУпАП, ст.ст.2, 5, 9, 73-76, 77, 241, 242, 243-247, 250, 255, 295, 297 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

у позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівські області про скасування постанов про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького 19.

Суддя І.Я. Чорний