Справа № 260/3407/25
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

26 вересня 2025 рокум. Ужгород№ 260/3407/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 , яке оформлено листом від 22.04.2025р. №2088/3874, про те, що за результатом розгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 , який зареєстрований 24.03.2025 р., позитивного рішення не прийнято, а сам рапорт залишено без реалізації; 2) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо залишення без розгляду рапорту про звільнення з військової служби ОСОБА_1 , який був зареєстрований 24.03.2025 р., та зобов`язати цю військову частину розглянути по суті вказаний рапорт і за наслідком його розгляду прийняти відповідне вмотивоване рішення по суті порушених в рапорті питань і з урахуванням висновків суду у справі за даним позовом.

Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 19.06.2025 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення Військової частини НОМЕР_1 , яке оформлено листом від 22.04.2025р. №2088/3874, про залишення рапорту ОСОБА_1 від 24.03.2025 без реалізації. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 24.03.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, та прийняти вмотивоване рішення. В решті позову відмовив.

Вказане рішення набрало законної сили 13 серпня 2025 року.

17 вересня 2025 року позивач подав через особистий електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд" заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення, аргументовану тим, що відповідач 2 відмовляється виконувати рішення суду в добровільному порядку.

Відповідачі жодних заперечень щодо поданої заяви до суду не надіслали.

Згідно ч. 1 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Подану ОСОБА_1 заяву суд розглядає в письмовому провадженні.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який його ухвалив.

Так, ч. 1 ст. 382 КАС України визначено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин та обґрунтованих сумнівів ймовірного невиконання рішення суду відповідачем, що підтверджені належними та допустимими доказами.

В свою чергу у якості обставин, що можуть свідчити про невиконання рішення суду відповідачем-суб`єктом владних повноважень потрібно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №1-7/2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У рішенні від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Окрім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 наголосив на тому, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та зауважив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

У іншому рішенні в справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

Подання заяви в порядку ст. 382 КАС України ОСОБА_1 аргументує тим, що Військова частина НОМЕР_1 не виконує в добровільному порядку рішення суду в даній адміністративній справі, яким відповідача 2 зобов`язано повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 24.03.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, та прийняти вмотивоване рішення.

Жодних доказів на спростування тверджень позивача Військова частина НОМЕР_1 до суду не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи ненадання відповідачем 2 жодних доказів виконання рішення суду від 19.06.2025, суд вважає доведеними твердження позивача, наведені у заяві про встановлення судового контролю.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій частині, зокрема шляхом зобов`язння Військову частина НОМЕР_1 протягом 1 місяця з дати отримання даної ухвали подати звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у справі №260/3407/25. Зазначений строк суд вважає достатнім для вчинення всіх дій, необхідних для розгляду поданого позивачем рапорту, в умовах воєнного стану.

Керуючись статтями 248, 256, 370, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Зобов`язати керівника Військову частина НОМЕР_1 протягом 1 місяця з дати отримання даної ухвали подати звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у справі №260/3407/25 в частині повторного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 24.03.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, та прийняття вмотивованого рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін