Справа № 380/4362/25
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 рокусправа № 380/4362/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) (далі - Позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10,м. Львів; код ЄДРПОУ -13814885; ( далі Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: вул. майдан Свободи Держпром, 3 під., м. Харків, 61022; код ЄДРПОУ -14099344) (далі Відповідач 2) з вимогами:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.01.2025 року № 80 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії - перехід на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу».

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016, код ЄДРПОУ - 13814885) перевести ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723 - XII з дня

звернення із заявою від 21.01.2025 року та здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідок про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 01 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд ) від 15.10.2024 року та довідку про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано ( посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 15.10.2024 року видані Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу було призначено пенсію за віком. Позивач звернулася із заявою про перехід на пенсію згідно Закону України "Про державну службу". Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу було відмовлено в переході на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах державної служби. Позивач вважає таке рішення протиправним та стверджує, що період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби. Таке рішення про відмову в переході на пенсію позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачі до суду подали відзиви на позовну заяву, в якому проти позову заперечили. Вказують, що час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі і на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3727 до 04.07.2001, тобто на дату набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Натомість після набрання чинності зазначеним Законом посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 10.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного Фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком до Закону України від 09.07.2003 року №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 21.01.2025 року Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області із заявою про здійснення переходу на пенсію на умовах Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області та прийнято Рішення №80 від 22.01.2025 року яким відмовлено у задоволенні такої заяви у зв`язку тим, що: посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування при переході на посади віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

Зі змісту спірного рішення, відповідно до Закону України "Про державну службу" право на одержання пенсії державних службовців, мають особи, які досягли пенсійного віку, за наявності стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 року № 703 «Про віднесення деяких посад працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", яка набрала чинність 03 жовтня 2013 року, були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців посади працівників апарату міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів.

Таке рішення про відмову в призначенні пенсії позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернулася із даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) визначено принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, згідно з пунктом 10 Прикінцевих положень Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону №889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.

Судом встановлено, що 21.01.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою стосовно переведення з пенсії за віком призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуло подану заяву за принципом екстериторіальності та прийняло рішення від 21.01.2025 №80, яким відмовило у переведенні на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу», оскільки позивач не обіймала посаду, віднесену до відповідних категорій державних службовців.

У рішенні Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вказує, що час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ, до липня 2001 року, тобто до дати набрання чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зазначає, що згідно наданих документів стаж державної служби позивача становить 06 років 05 місяців 21 день.

Відтак, з наведеного випливає, що до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, відповідачем не зараховано період роботи позивача в органах місцевого самоврядування, починаючи з 01.05.2016 оскільки позивачка не обіймала посаду, віднесену до відповідних категорій державних службовців.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (діяв до набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VII), робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Згідно із пунктом 4 цього Порядку, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Наведеними положенням спростовуються твердження відповідачів щодо того, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування не зараховується до стажу державної служби.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.04.2023 у справі №1.380.2019.003855.

Відтак, зважаючи на помилковість твердження Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, покладеного в основу оскаржуваного рішення, таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивач належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період роботи позивача в органах місцевого самоврядування (дата набрання чинності Законом №889-VIII).

При цьому, слід наголосити на наявності підстав зарахування відповідних періодів роботи до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, лише до дати набрання чинності Законом №889-VIII 01.05.2016.

Відповідний висновок виклав Верховний Суд у постанові від 22.05.2025 у справі №500/1404/23, вказавши що при призначенні пенсії на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII (відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ) після 01 травня 2016 року необхідно враховувати три критерії: вік особи, страховий стаж та стаж державної служби. При цьому до стажу державної служби може бути враховано лише стаж, набутий на посадах державної служби або прирівняних до них посад до 01 травня 2016 року та обрахований у відповідності до положень Порядку № 283. Водночас стаж, набутий після 01 травня 2016 року на посадах державної служби зараховується до страхового стажу і відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ слугує підставою для призначення пенсії та обрахунку її розміру у відповідності до Закону №1058-IV.

Позивач також просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Львівській області призначити, здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії державного службовця з урахуванням долучених довідок.

Щодо цього, то суд зазначає, що однією з умов призначення такої пенсії є наявність відповідного стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, на момент набрання чинності законом №889-VIII, а саме:

- стаж державної служби не менш як 10 років, за умови перебування особи станом на момент набрання чинності законом №889-VIII на посадах державних службовців;

- або стаж не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Оскільки загальний розмір стажу позивача на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, буде встановлено після виконанням пенсійним органом цього рішення та зарахування до спеціального стажу позивача спірного періоду роботи, то питання призначення пенсії станом на момент розгляду є передчасним.

Належним способом захисту у спірній ситуації є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 22.01.2025 з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов містив декілька вимог немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10,м. Львів; код ЄДРПОУ -13814885), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: вул. майдан Свободи Держпром, 3 під., м. Харків, 61022; код ЄДРПОУ -14099344) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.01.2025 року №80.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 22.01.2025 з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 1211.20 грн., сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна