Справа № 360/1466/25
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1466/25

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 22 липня 2025 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУПФУ в м. Києві) з такими вимогами:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо уточнення записів в особовій пенсійній справі позивача та призначення пенсії по інвалідності в наслідок війни довічно;

2) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію по інвалідності в наслідок війни довічно;

3) визнати протиправною припинення відповідачем з червня 2024 року пенсійних виплат по інвалідності в наслідок війни позивачу;

4) зобов`язати відповідача поновити пенсійні виплати по інвалідності в наслідок війни позивачу з червня 2024 року;

5) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо переводу з одного виду пенсії на інший та призначення позивачу пенсії по інвалідності в наслідок війни в розмірі 60 % грошового забезпечення відповідно до норм, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

6) зобов`язати відповідача перевести позивача з 14 травня 2024 року (дати подання заяви про переведення) на пенсію по інвалідності в наслідок війни в розмірі 60 % грошового забезпечення відповідно до норм визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

7) зобов`язати відповідача сплатити позивачу пенсію по інвалідності в наслідок війни в розмірі 60 % грошового забезпечення відповідно до норм визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням раніше сплачених пенсійних виплат.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач з 20 лютого 2023 року перебуває на обліку у відповідача та отримую пенсію за віком довічно. Пенсія призначена достроково як учаснику бойових дій відповідно до норм пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування».

Після установлення позивачу з 08 травня 2023 року 3 групи інвалідності, відповідачем надано позивачу статус особи з інвалідністю відповідно до норм Закону № 1058-IV.

Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України після перегляду військово-облікової та медичної документації з 06 лютого 2024 року змінено причинно-наслідковий зв`язок захворювання позивача та встановлено третю групу інвалідності з формулюванням «ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКИВЩИНИ», інвалідність встановлена на строк до 01 червня 2025 року, дата чергового переогляду 25 травня 2024 року.

Позивач 14 травня 2024 року звернувся з письмовою заявою до відповідача щодо переведення його та призначення пенсії по інвалідності з Закону № 1058-IV на пенсію визначену Законом № 2262-ХІІ, разом з якою надав всі необхідні документи.

Листом від 11 червня 2024 року № 23972-21808/С-02/8-2600/24 відповідач відмовив позивачу в переведенні на інший вид пенсії та зазначив, що відповідно до статті 2 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення особи зі служби, а також, що згідно з Порядком № 3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим з військової служби, до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів необхідних для призначення пенсій міністерства оборони України.

Позивач з такою відмовою не згоден, оскільки вважає, що відповідачем при прийнятті рішення навмисно проігноровані норми статті 6 та статті 7 Закону № 1788 та статті 26 Закону № 2262-XII, відповідно до яких пенсія по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Також позивач вважає, що у статті 48 Закону № 2262-ХІІ законодавцем надано право вибору особі щодо форми та способу звернення до Пенсійного фонду України.

Відповідач з червня 2024 року припинив виплату пенсії по інвалідності позивачу.

Позивач 22 січня 2025 року № 3951/С-2600-25 звернувся до відповідача із заявою щодо поновлення пенсійних виплат по інвалідності та уточнення записів в особовій справі відповідно до норм статті 34 Закону № 1058-IV, якою визначено, що особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно.

Листом від 05 лютого 2025 року № 5381-3951/С-02/8-2600/25 відповідач відмовив позивачу в поновленні пенсійних виплат по інвалідності та уточнення записів в особовій справі відповідно до норм статті 34 Закону № 1058-IV з тих підстав, що 06 лютого 2024 року (в період дії воєнного стану) позивач звертався до органів МСЕК щодо зміни причини інвалідності та дату чергового переогляду призначено на 25 травня 2024 року, але виписка з акта огляду МСЕК до органу ПФУ не надходила.

Позивач 09 червня 2025 року у черговий раз звернувся до відповідача з заявою щодо переведення позивача на інший вид пенсії, перерахунку пенсійних виплат відповідно до норм визначених Законом № 2262-ХІІ після звільнення у запас Збройних Сил України за підпунктом «б» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2262-ХІІ (за станом здоров`я особа з інвалідністю, якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Листом від 23 червня 2025 року № 28134-28845/С-02/8-2600/25 відповідач відмовив позивачу в переведенні на інший вид пенсії та перерахунку пенсійних виплат відповідно до норм Закону № 2262-ХІІ, запропоновано звернутися із відповідною заявою до відділу обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян або заповнити бланк заяви в електронній формі на вебпорталі з використанням електронного цифрового підпису.

Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною, та такою, що перешкоджає йому у реалізації конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України, Законом № 1058-IV, Законом № 1788-XII та Законом № 2262-ХІІ, які спрямовані на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідачем не враховується той факт, що позивач отримав статус особи з інвалідністю коли вже мав статус пенсіонера за віком довічно.

Вважаючи порушеним своє право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 25 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та вікрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву та витребувано докази, яких не вистачає для розгляду справи.

Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Від позивача до суду 26 серпня 2025 року надійшла заява про кваліфікацію неподання відповідачем відзиву на позовну заяву як визнання позову.

Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Керуючись положеннями частини шостої статті 162 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи в електронній формі та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУПФУ в м. Києві як отримувач пенсії за віком, що підтверджено пенсійними посвідченнями від 15 березня 2023 року № НОМЕР_1 , від 28 червня 2023 року № та від 12 березня 2024 року № .

Відповідно до посвідчення офіцера від 28 грудня 2020 року серії НОМЕР_2 та витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26 березня 2025 року № 85 ОСОБА_1 в період з 22 квітня 2020 року по 26 березня 2025 року проходив військову службу у Збройних Силах України.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 17 лютого 2023 року № 3112, виданою Національним військово-медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь», за наслідками проведеного медичного огляду ОСОБА_1 , установлено, що захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29 травня 2023 року серії 12 ААВ № 765907 ОСОБА_1 з 08 травня 2023 року установлено третю групу інвалідності, захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби. Інвалідність установлена на строк до 01 червня 2024 року. Дата чергового переогляду 25 травня 2024 року.

Згідно з витягом з витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 01 лютого 2024 року № 693 захворювання ОСОБА_1 , пов`язані із захистом Батьківщини. Постанову ВЛК про причинний зв`язок зазначених захворювань за довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 17 лютого 2023 року № 3112 - відмінено.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 06 лютого 2024 року серії 12 ААГ № 599146 ОСОБА_1 з 06 лютого 2024 року установлена третя група інвалідності, захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини. Інвалідність установлена на строк до 01 червня 2024 року. Дата чергового переогляду 25 травня 2024 року.

Згідно з посвідченням від 05 липня 2024 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Також пенсійними посвідченнями ОСОБА_1 від 28 червня 2023 року № та від 12 березня 2024 року № підтверджено, що позивачу спочатку була призначена доплата як особі з інвалідністю 3 групи (інвалідність Армії), а потім як особі з інвалідністю 3 групи (інвалідність внаслідок війни).

Позивач звернувся до ГУПФУ в м. Києві із заявою у довільній формі від 14 травня 2024 року про прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ: пенсії по інвалідності з 08 травня 2023 року у розмірі 40 % відповідних сум грошового забезпечення відповідно до довідки МСЕК від 29 травня 2023 року серії 12 ААВ № 765907; пенсії по інвалідності з 06 лютого 2024 року у розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення відповідно до довідки МСЕК від 06 лютого 2024 року серії 12 ААГ № 599146; перерахувати та сплатити різницю розміру пенсії з урахуванням вже сплачених пенсійних виплат; відповідно до норм частини першої статті 26 Закону № 2262-ХІІ та статті 34 Закону № 1058-IV призначити пенсію по інвалідності внаслідок війни в розмірі 60 % відповідного грошового забезпечення довічно.

Разом із заявою позивачем надано: копію паспорта громадянина України; копію картки платника податків; копію довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру; копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; копію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, який укладений під час дії особливого періоду; копії Довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 09 лютого 2023 року № 687; № 688 наданих командиром в/ч НОМЕР_4 ; копії посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_5 ; копію посвідчення пенсіонера за віком від 15 березня 2023 року серії НОМЕР_6 ; копію довідки від 29 травня 2023 року серії 12 ААВ № 765907 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; копію посвідчення пенсіонера 3 гр. інвалідність армії від 28.06.2023 року серії НОМЕР_7 ; копію довідки від 06 лютого 2024 року серії 12 ААГ № 599146 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; копію посвідчення пенсіонера 3 гр. інвалідність внаслідок війни від 12 березня 2024 року серії НОМЕР_8 ; копію посвідчення від 08 лютого 2024 року серії НОМЕР_9 особи з інвалідністю в наслідок війни; довідку від 24 квітня 2024 року № 14/288ф про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ( надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсій відповідно до статті 43 Закону України № 2262-XII та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (зі змінами); довідку від 24 квітня 2024 року № 14/287ф про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; довідку Ф-5 від 24 квітня 2024 року № 3566 про проходження військової служби.

У відповідь на звернення позивача від 14 травня 2024 року ГУПФУ в м. Києві листом від 11 червня 2024 року № 23972-21808/C-02/8-2600/24 надало роз`яснення, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області як одержувач пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статті 2 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. З посиланням на положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1), рекомендовано для вирішення питання про можливе призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ необхідно звертатись до уповноваженого органу (структурного підрозділу) за місцем звільнення зі служби. Щодо вирішення питання перерахунку страхового стажу та розміру призначеної пенсії за віком потрібно звернутись за місцем перебування на обліку пенсійної справи.

Позивач звернувся до ГУПФУ в м. Києві із заявою у довільній формі від 22 січня 2025 року про: проведення перерахунку пенсійних виплат з урахуванням норм чинного законодавства; виплату недоплаченої суми пенсії з урахуванням раніше сплачених сум; поновлення виплати пенсії по інвалідності, отриманої під час захисту Батьківщини; внесення змін в пенсійну справу з відміткою: вид пенсії: за віком, 3 група інвалідності в наслідок війни, термін дії довічно.

У відповідь на звернення позивача, яке зареєстроване 22 січня 2025 року за №3951/C-2600-25, ГУПФУ в м. Києві листом від 05 лютого 2025 року № 5381-3951/C-02/8-2600/25 надало роз`яснення, що згідно з випискою з акта огляду МСЕК серії 12ААГ № 599146 інвалідність 3 групи, що пов`язана із захистом Батьківщини, встановлена ОСОБА_1 з 06 лютого 2024 року до 01 червня 2024 року.

До електронної пенсійної справи ОСОБА_1 ГУПФУ в Луганській області, де раніше позивач перебував на обліку, підвантажено лист від Київського міського центру медико-соціальної експертизи (Центральна МСЕК № 1) від 25 вересня 2024 року № 1057, в якому повідомлялось, що 06 лютого 2024 року ОСОБА_1 оглянуто центральною МСЕК № 1 м. Києва, якою змінено причину інвалідності з «захворювання, так, пов`язані проходження військової служби» на «захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини» з 06 лютого 2024 року строком до 01 червня 2024 року. Рішення про 3 групу інвалідності, строки інвалідності комісією не переглядались.

Станом на день опрацювання звернення виписка з акта огляду МСЕК про продовження терміну інвалідності на адресу Головного управління не надходила.

Враховуючи той факт, що 06 лютого 2024 року (в період дії воєнного стану) ОСОБА_1 звертався до органів МСЕК щодо зміни причини інвалідності та дату чергового перегляду призначено на 25 травня 2024 року, але виписка з акта огляду МСЕК про подовження інвалідності до Головного управління не надходила, то вважає, що відсутні підстави для продовження виплати надбавок та підвищень, передбачених для інвалідів війни 3 групи після 01 червня 2024 року.

З 01 червня 2024 року ОСОБА_1 не встановлені відповідні підвищення як інваліду війни 3 групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» в розмірі 708,30 грн, державну адресну допомогу як інваліду війни 3 групи в розмірі 466,72 грн та цільову грошову допомогу на прожиття, передбачену Законом України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» в розмірі 50 грн. Розмір пенсії з 01 червня 2024 року склав 6470,23 грн.

Позивач звернувся до ГУПФУ в м. Києві із заявою у довільній формі від 09 червня 2025 року про: переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до норм статей 21, 26 Закону України Закону № 2262-ХІІ; проведення перерахунку пенсії з дати призначення інвалідності; виплату різниці пенсійних виплат з урахуванням раніше сплачених сум.

Разом із заявою позивачем надано: копію військового квитка; витяг з наказу про звільнення у запас Збройних Сил України за підпунктом «б» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ та виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та зняття зі всіх видів забезпечення від 26 березня 2025 року № 85; витяг з протоколу засідання штатної ВЛК ЦВЛК від 01 лютого 2024 року № 693; грошовий атестат ОСОБА_1 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

У відповідь на звернення позивача від 09 червня 2025 року ГУПФУ в м. Києві листом від 23 червня 2025 року № 28134-28845/C-02/8-2600/25 повідомило позивача, що він перебуває на обліку в Головному управлінні (Дарницький район) та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону № 1058-IV.

З посиланням на положення статті 7 Закону № 2262-ХІІ, статті 45 Закону № 1058-IV, постанову правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1 роз`яснено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за відповідною заявою, яка приймається за умови пред`явлення оригіналу паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються установленому порядку. Отже для визначення доцільності переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ запропоновано звернутися із відповідною заявою до відділу обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян або заповнити відповідний бланк заяви в електронній формі на веб порталі з використанням електронного цифрового підпису.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 1058-IV непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина перша статті 10 Закону № 1058-IV).

Згідно із частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Статтею 34 Закону № 1058-IV установлено, що пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.

Відповідно до частини другої статті 35 Закону № 1058-IV у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (абзац перший частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до підпункту 14-6.1 пункту 14-6 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з причин, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, - не менш як на весь строк їхньої військової служби). Якщо при повторному огляді, оцінюванні повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, виплату якої продовжено відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження повідомлення про встановлення інвалідності до територіального органу Пенсійного фонду України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Статтею 7 Закону № 2262-ХІІ визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до статті 18 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Статтею 19 Закону № 2262-ХІІ визначено, що групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Залежно від ступеня втрати працездатності особи з інвалідністю поділяються на три групи.

Відповідно до статті 20 Закону № 2262-ХІІ залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії:

а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою.

Статтею 48 Закону № 2262-ХІІ визначено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається в електронній або паперовій формі до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що засвідчує особу.

Статтею 49 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону № 2262-ХІІ рішення про призначення (перерахунок) пенсії або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, прийняте уповноваженою посадовою особою територіального органу Пенсійного фонду України, може бути оскаржено до керівника цього органу Пенсійного фонду України, а в разі відмови у задоволенні скарги - до органу Пенсійного фонду України вищого рівня та/або у судовому порядку.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок № 22-1).

Згідно із абзацом першим пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.7 розділу І Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу першого пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням, продовженням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, припиненням виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (абзац сьомий пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1).

Згідно з пунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно із абзацами другим, третім, четвертим пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Згідно із абзацом першим пункту 2 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі Порядок № 3-1), заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 3-1 заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії (додаток 1 до цього Порядку)), припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (заява про виплату пенсії (додаток 2 до цього Порядку)), заява про працевлаштування (звільнення) (початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняття (звільнення) на (зі) службу (служби) (додаток 3 до цього Порядку), заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4 до цього Порядку), заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 5 до цього Порядку), заява про виплату допомоги на поховання (додаток 6 до цього Порядку) подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Абзацом четвертим пункту 11 розділу І Порядку № 3-1 днем звернення за перерахунком, поновленням пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням) (початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняттям (звільненням) на (зі) службу (служби), за виплатою недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, виплатою одноразової грошової допомоги, виплатою допомоги на поховання вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів)).

Відповідно до абзацу першого пункту 1 розділу IV Порядку № 3-1 заяви, які подаються відповідно до цього Порядку, реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсій згідно із Законом органу, що призначає пенсію.

У пункті 5 Порядку № 3-1 розділу IV Порядку № 3-1 визначено, що створення та обробка документів здійснюються із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший приймається з урахуванням:

1) пенсія відповідно до Закону призначається після звільнення зі служби особи, яка має право на пенсію відповідно до Закону (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби). У разі прийняття на службу після призначення пенсії (крім випадків, передбачених частиною третьою, четвертою статті 2 Закону) виплата пенсії припиняється;

2) якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі цих документів. При надходженні документів, про необхідність надання яких у визначений строк було письмово повідомлено заявника, розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження таких документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується за заявою особи з урахуванням строків, передбачених частиною другою статті 51 Закону;

3) поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви з усіма необхідними документами (переведення вперше на пенсію по інвалідності - у строк, передбачений пунктом «e» статті 50 Закону);

4) особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, допомогу на дітей одиноким матерям, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 11 розділу І цього Порядку.

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 6 розділу IV Порядку № 3-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправним припинення відповідачем з червня 2024 року пенсійних виплат по інвалідності в наслідок війни та зобов`язання поновити їх виплату з червня 2024 року, суд зазначає таке.

З позовної заяви та матеріалів справи судом установлено, що позивачу з 20 лютого 2023 року призначено пенсію за віком відповідно до статті 115 Закону № 1058-IV.

З 08 травня 2023 року до 01 червня 2024 року позивачу встановлено 3 групу інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби. З 06 лютого 2024 року змінено причину інвалідності та визначено, що інвалідність 3 групи встановлено позивачу за захворюванням, пов`язаним і з захистом Батьківщини. Строк, на який установлена інвалідність та дата наступного огляду не змінилися.

З листа ГУПФУ в м. Києві від 05 лютого 2025 року № 5381-3951/C-02/8-2600/25, направленому у відповідь на заяву позивача від 22 січня 2025 року, судом установлено, що у зв`язку із встановленням позивачу інвалідності 3 групи за захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, йому до 01 червня 2024 року виплачувались: підвищення як інваліду війни 3 групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» в розмірі 708,30 грн, державна адресна допомога як інваліду війни 3 групи в розмірі 466,72 грн та цільова грошова допомога на прожиття, передбачена Законом України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» в розмірі 50 грн. Вказані виплати припинені у зв`язку з тим, що позивачу інвалідність 3 групи, що пов`язана із захистом Батьківщини, була встановлена з 06 лютого 2024 року до 01 червня 2024 року. Дата чергового перегляду призначено на 25 травня 2024 року. До ГУПФУ в м. Києві не надходило виписки з акта огляду МСЕК про продовження терміну інвалідності.

Позивач заперечує правомірність таких дій відповідача, оскільки з посиланням на положення статті 34 Закону № 1058-IV, пункту 14-6.1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, а також положення статті 7 Закону № 1788-ХІІ вважає, що пенсія по інвалідності мала бути призначена йому довічно, як особі з інвалідністю, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, а також строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану.

Проте суд відхиляє такі твердження позивача з огляду на те, що суду не надано доказів призначення позивачу пенсії по інвалідності відповідно до цих Законів. За матеріалами справи позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058-IV.

Також судом відхиляються такі твердження позивача з огляду на те, що позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ані станом на день припинення вказаних виплат (01 червня 2024 року), ані на день звернення до суду з цим позовом (22 липня 2025 року) не досяг пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону № 1058-IV (60 років).

Суд вважає, що призначення позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку не є тотожним досягненню ним пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону № 1058-IV.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи, що до ГУПФУ в м. Києві та до суду не надано доказів продовження позивачу інвалідності після 01 червня 2024 року, суд дійшов висновку про правомірність відмови відповідача у поновленні позивачу виплат як особі з інвалідністю 3 групи за заявою від 22 січня 2025 року.

Відповідно суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити.

Що стосується вимог позивача щодо переведення його з пенсії за віком, призначеної за Законом № 1058-IV, на пенсію по інвалідності за Законом № 2262-ХІІ, то суд зазначає таке.

З вищеописаних доказів судом установлено, що позивач звернувся до відповідача за переведенням його на інший вид пенсії із заявою у довільній формі від 09 червня 2025 року.

Як слідує зі змісту листа ГУПФУ в м. Києві від 23 червня 2025 року № 28134-28845/C-02/8-2600/25, відповідач не розглядав заяву позивача від 09 червня 2025 року по суті порушених у ній питань, а роз`яснив порядок звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії встановленого зразка.

Щодо невідповідності заяви від 09 червня 2025 року, з якою звернувся позивач, формі заяви, наведеної у Додатку 1 до Порядку № 3-1, то суд зазначає, що незважаючи на таку невідповідність, зміст цієї заяви очевидно давав змогу оцінити намір заявника, а також містив всю необхідну інформацію, тому не розгляд відповідачем цієї заяви виключно з підстав недотримання її форми є надмірним формалізмом, що є неприпустимим.

З вище наведених положень Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 3-1 слідує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на переведення особи з одного виду пенсії на інший, є відповідна заява, за наслідками розгляду якої уповноважений орган Пенсійного фонду України має протягом 10 днів з дня одержання цієї заяви прийняти рішення про переведення особи на інший вид пенсії або про відмову в переведенні на інший вид пенсії. При цьому, рішення про відмову в переведенні на інший вид пенсії має містити зазначення причин відмови та порядок його оскарження.

Однак відповідачем всупереч положень Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 3-1 відповідне рішення за заявою позивача від 09 червня 2025 року не прийнято.

Лист відповідача від 23 червня 2025 року № 28134-28845/C-02/8-2600/25 не може оцінюватись як належна правова відмова у переведенні на пенсію, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що саме прийняте відповідачем рішення про переведення позивача на інший вид пенсії чи про відмову в переведенні на інший вид пенсії і створює правові наслідки для особи.

Відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті порушених у ній питань, без прийняття відповідного рішення, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача.

Отже суд дійшов висновку, що ГУПФУ в м. Києві не розглянуло заяву позивача про переведення на інший вид пенсії у спосіб, що визначений законом, а тому суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені статтею 45 Закону № 1058-IV, статті 49 Закону № 2262-ХІІ, Постановою № 22-1, Порядком № 3-1, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданої позивачем заяви.

Щодо заяви позивача про перехід на інший вид пенсії від 14 травня 2024 року, то суд дійшов висновку про відсутність у відповідача визначених вказаними нормативно-правовими актами правових підстав для розгляду цієї заяви по суті порушених у ній питань із прийняттям відповідного рішення про переведення позивача на інший вид пенсії, чи про відмову у такому переведенні, оскільки на час подання цієї заяви позивач перебував на обліку в ГУПФУ в Луганській області. Тому саме до компетенції цього органу Пенсійного фонду України і було віднесено вирішення порушених у заяві питань, про що ГУПФУ в м. Києві листом від 11 червня 2024 року № 23972-21808/C-02/8-2600/24 і повідомило позивача.

Незважаючи на отримання цієї інформації, позивач до належного органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення на інший вид пенсії до 09 червня 2025 року не звертався.

Позивачем на спростування таких обставин суду жодних доказів не надано.

Твердженням позивача щодо наявності у нього права на перехід на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ, дати, з якої його має бути переведено на цей вид пенсії, розміру призначеної пенсії тощо, суд не надає правової оцінки, оскільки до прийняття відповідачем рішення з мотивованим викладом обставин, врахованих при його прийнятті, це буде втручанням суду у дискреційні повноваження відповідача та вирішенням спору, який на даний час між сторонами відсутній.

Так, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу статті 45 Закону № 1058-IV, статті 49 Закону № 2262-ХІІ, Постанови № 22-1, Порядку № 3-1 передбачено обов`язок відповідача прийняти рішення за заявою позивача про переведення з одного виду пенсії на інший або про відмову в переведенні, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у цих питаннях, а суд повноважний перевірити прийняте рішення за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Суд вважає, що на час розгляду справи право позивача, на захист якого подано цей позов, порушено відмовою відповідача вирішити заяву позивача по суті порушених у ній питань та прийняти відповідне рішення.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

визнати протиправною бездіяльність ГУПФУ в м. Києві щодо неприйняття рішення за заявою позивача від 09 червня 2025 року про переведення з пенсії за віком, призначеної за Законом № 1058-IV, на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ;

зобов`язати ГУПФУ в м. Києві розглянути по суті порушених у ній питань заяву позивача від 09 червня 2025 року про переведення з пенсії за віком, призначеної за Законом № 1058-IV, на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ з прийняттям відповідного рішення, передбаченого Порядком № 3-1.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки обраний позивачем спосіб судового захисту в цій частині вимог не відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах не є необхідним.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В абзаці першому частини другої статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте суд вважає, що покладення такого обов`язку на відповідача також не звільняє позивача від обов`язку доведення тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги.

Підсумовуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з обранням судом належного способу захисту порушених прав позивача.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 09 червня 2025 року про переведення з пенсії за віком, призначеної за Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 червня 2025 року про переведення з пенсії за віком, призначеної за Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по суті порушених у ній питань та прийняти відповідне рішення, передбачене Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова