Справа № 320/36316/25
Суддя: Баличева М. Б.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., при секретарі Гриб І.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

16.07.2025 до Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" звернулась Харченко О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 із вказаною позовною заявою.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 року позовну заяву передано за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області.

19.08.2025 року матеріали вказаної справи надійшли засобами поштового зв`язку на адресу Вишгородського районного суду Київської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову за № 664 у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу у сумі 25 500,00 грн. 20.06.2025 року позивачу надійшло повідомлення, що його рахунки заблоковані на підставі виконавчого провадження за № 78425504. Не розуміючи причин відкриття виконавчого провадження та блокування рахунку позивач звернувся до адвоката, якою було направлено звернення за №66/06/25 від 01.07.2025 р. до Вишгородського ВДВС Київської області, та 07.07.2025 р. отримано відповідь, таким чином вони дізналися про наявність вказаної постанови та виконавчого провадження. Справа про адміністративне правопорушення щодо позивача була проведена без участі позивача, і йому взагалі було не відомо про час і місце її розгляду. Таким чином відповідач порушив процедуру здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вказали, що порушено право Позивача на участь у розгляді справи та несвоєчасно направлена винесена постанова. Відповідач не надав докази притягнення до адміністративної відповідальності, що підтверджується відсутністюскладеного протоколу, а також підтвердженням направлення копії постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП внесення інформації щодо «порушень правил військового обліку» до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є незаконним та протиправним, та таким, що порушує права позивача. Отже, відповідач крім того, що незаконно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, також незаконно подав позивача у розшук не маючи на це ніяких правових підстав. Зазначили, що позивачу не було направлено ніякого виклику, не повідомлено про дату, час і місце, хоча працівникам ТЦК були відомі контакти позивача, тому вони могли відповідно до закону зв`язатися та проінформувати стосовно наявного порушення та постанови. Матеріали справи не містять допустимих та належних доказів, які дали б можливість зробити вимновок про винуватість позивача та незаконне притягнення до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1, у зв`язку з чим постанова є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. На підставі викладеного, просила:

-скасувати постанову № 664 від 23.04.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУПАП, у вигляді штрафу у розмірі 25 500 грн.;

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 про порушення правил військового обліку відносно ОСОБА_1 ;

-зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_4 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку, а саме примітку «Порушення правил військового обліку» та примітку «Вас розшукує ТЦК від 05.12.2024», яка відображається у застосунку Резерв+ та відповідно із переліку осіб яких подано у Розшук;

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 гривень 96 копійок на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Крім того, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.08.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вказані ухвали отримані відповідачем 21.08.2025 р., що підтвердується довідками про доставку електронного документів.

26.09.2025 року через канцелярію суду представник ІНФОРМАЦІЯ_3 подав заяву про поновлення строку на подання відзиву, яка обгрунтована тим, що представник ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував у щорічній відпустці, та відзив на позовну заяву, в якій вказав, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 являючись військовозобов`язаним з початку повномасштабного вторгнення російської федерації у порушення вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» жодного разу не прибував до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання. У зв`язку з тим, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не виконав вимог закону та не з`явився протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем свого находження, Генеральним штабом Збройних Сил України на ім`я ОСОБА_1 було сформовано повістку №2759599 про необхідність прибути о 14 годині 13.03.2025р. до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних, яка була надіслана через АТ «Укрпошта». Повістка була направлена позивачу за адресою місця проживання, яка була вказана в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобо`Йязаних та резервістів. Поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 було повернуто відправнику з довідкою про причину повернення, в якій було зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою. Після неявки за повісткою на адресу місця проживання ОСОБА_1 було направлено повідомлення про час та місце розгляду справи, але він у вказаний час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зважаючи на наявність обставин, що вказують на своєчасне сповіщення позивача про час та місце розгляду справи, розгляд справи було проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи протокол не складався.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 664 від 23.04.2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 25 500 грн.

Так у зазначеній постанові зазначено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним під час дії особливого періоду та проведення мобілізації, а саме: о 14 год. 00 хв. 13.03.2025 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 по повістці № 2759599 для уточнення даних, яка була направлена через АТ «Укрпошта» та протягом трьох днів не повідомив поважності причин неприбуття. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. Положеннями п. 41 Постанови КМ України № 560 від 16.05.2024 р. «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відтак, враховуючи, що за відміткою працівників УКРПОШТИ громадянин ОСОБА_1 був відсутній за своїм місцем проживання, він вважається таким, що був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не виконав покладений на нього обов`язок (а.с. 29).

До відзива на позовну заяву представником ІНФОРМАЦІЯ_3 подано до суду копію справи № 664 про адміністративне правопорушення, яка містить в собі:

-повістку № 2759599 від 28.02.2025 р. про явку ОСОБА_1 на 13.03.2025 о 14:00 год. для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-конверт із відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою»;

-повідомлення про розгляд справи, яке направлено на адресу ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що його повідомлено, що 23.04.2025 року о 09 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 відбудеться розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП;

-супровідний лист від 30.04.2025 р. за вих. № 1/7/3643 про направлення ОСОБА_3 на його адресу постанови про адміністративне правопорушення № 664 від 23.04.2025 р.;

-конверт із відміткою про причини повернення «адресат відмовився» та «за закінченням терміну зберігання».

Матеріали справи містять заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1/7/5217 від 13.06.2025 р. про примусове виконання постанови (а.с. 27 зворот), постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2025 ВП № 78425504 (а.с. 28), відповідь на запит Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області від 03.07.2025 року № 75118 (а.с. 27), витяги із застосунку «Резерв +» (а.с. 34-39).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію встановлена статтею 210-1 КУпАП.

За частиною першою статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною третьою наведеної статті вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальним законом, який визначає, зокрема обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації в особливий період, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543/зі змінами та доповненнями згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11 квітня 2024 року).

За визначенням абзацу 5 частини першої статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і досі.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-IX затверджено Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і донині.

Отже, станом на момент прийняття спірної постанови діяв особливий період.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у статті 22 Закон № 3543, відповідно до абзацу другого частини першої, абзацу восьмого частини третьої якої громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

З аналізу зазначених норм вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Отже, за змістом зазначених положень статті 22 Закону № 3543-XII відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає за неприбуття особи до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у місце та строк, зазначені в отриманих ними документах, зокрема, повістці.

ОСОБА_1 не оспорює того, що не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 13.03.2025 року, а вказує, що таке неприбуття пов`язано із неотриманням повістки.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (в редакції, чинній станом на 06 березня 2024 року/далі - Порядок № 560) визначає також процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів.

Відповідно до пункту 30 Порядку № 560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пунктом 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини 1 статті 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини 1 статті 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що призовник, військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У розумінні ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд зазначає, що хоч матеріали справи й містять повідомлення про розгляд справи, однак вони не містять даних його вручення/отримання ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги про зобов?язання ІНФОРМАЦІЯ_3 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів відносно шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку суд зазначає наступне.

Частиною п`ятою статті 33 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-ХІІ).

На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16 березня 2017 року №1951-VIII Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).

За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Таким чином, із аналізу наведених приписів чинного законодавства слідує, що відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію бази даних, які до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З долученого витягу Єдиного державного реєстра призовників, військовозобов`язаних та резервістів вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не проходив військово-лікарську комісію для визначення придатності до військової служби, що в свою чергу також є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Крім того у ОСОБА_1 відсутня інформація щодо наданої відстрочки. Відповідач не надав доказів відсутності інших порушень законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому відсутні правові підстави для виключення військовозобов`язаного ОСОБА_1 із списку осіб, які являються порушниками законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, згідно пункту третього частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Окремо суд зазначає, що захист Вітчизни є обов`язком кожного громадянина України і такий обов`язок не зводиться лише виключно до вступу на військову службу або іншої участі у військових формуваннях. Такий захист може проявлятися і в інших формах, як то фінансова допомога, волонтерська діяльність, допомога за професійним профілем або шляхом надання будь-яких послуг тощо. Найменше, що може вчинити кожен громадянин України, це неухильне дотримання чинного законодавства, яке приймається з метою регулювання питань мобілізації, проходження військової служби та інших питань, покликаних забезпечити ефективне функціонування державних інституцій, які здійснюють захист суверенітету України.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243, 246, 250, 286 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати постанову № 664 від 23.04.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУПАП, у вигляді штрафу у розмірі 25 500 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

Суддя М.Б. Баличева