Справа № 360/1605/21
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

29 вересня 2025 року

м. Київ

справа №360/1605/21

адміністративне провадження №К/9901/46640/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 22 вересня 2022 року

у справі № 360/1605/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії

про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС, відповідач 1, скаржник), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі - ліквідаційна комісія, відповідач 2), у якому просив:

визнати неправомірними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо безпідставного затягування у прийнятті рішення про призначення та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому з 01 листопада 2019 року ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку;

зобов`язати МВС у місячний строк прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та надіслати його разом із документами до ліквідаційної комісії для видання наказу про виплату йому такої допомоги;

зобов`язати ліквідаційну комісію здійснити ОСОБА_1 виплату одноразової грошової допомоги відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ України.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, позов задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність МВС щодо належного розгляду висновку ліквідаційної комісії про призначення одноразової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ) відносно ОСОБА_1 та прийняття рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок № 850);

зобов`язано МВС у місячний строк прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 01 листопада 2019 року ІІ групи інвалідності, що настала у нього внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, та надіслати його разом із документами до ліквідаційної комісії для видання наказу про виплату йому такої допомоги;

у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Верховний Суд постановою від 22 вересня 2022 року частково задовольнив касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України.

Скасував рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України у місячний строк прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 01 листопада 2019 року ІІ групи інвалідності, що настала у нього внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, та надіслати його разом із документами до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії для видання наказу про виплату йому такої допомоги, та ухвалив у цій частині нове рішення про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи, та прийняти вмотивоване рішення (щодо призначення такої допомоги або щодо відмови у її призначенні) у відповідності до положень Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року залишено без змін.

10 вересня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , що подана у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій позивач, зокрема, просить встановити судовий контроль за виконанням постанови Верховного Суду від 22 вересня 2022 року та зобов`язати МВС України протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали суду подати до Верховного Суду звіт про виконання постанови від 22 вересня 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 382-3 і 383 цього Кодексу (частина друга статті 381-1 КАС України).

У свою чергу статтею 382 КАС України визначено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

У заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Якщо судове рішення набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

За письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.

Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду.

Суд під час ухвалення рішення суду за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, якщо суд допускає його негайне виконання.

Отже, положеннями статей 381-1, 382 КАС України визначений порядок подання заяви про встановлення судового контролю та зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, згідно з якими така заява подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд зауважує, що Верховний Суд не розглядав цю адміністративну справу як суд першої інстанції, отже, подавши заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення до суду касаційної інстанції, а не до суду першої інстанції відповідно до статей 381-1, 382 КАС України, позивач не дотримався передбаченого порядку та способу подання відповідної заяви, у зв`язку з чим вказана заява є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд зокрема в ухвалах від 14 липня 2025 року у справі № 380/7138/23, від 14 серпня 2025 року у справі № 240/32053/23, від 27 серпня 2025 року у справі № 560/9488/24.

Відповідно до частини другої статті 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене, заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю необхідно повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 243, 355, 359, 370, 381-1, 382 КАС України, Верховний Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 360/1605/21 повернути заявнику без розгляду.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Судді: Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін

В.М. Шарапа