Справа № 952/448/25
Суддя: Яценко Є. І.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 952/448/25
Номер провадження 2-а/952/7/25
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.09.2025 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Яценка Є.І.,
за участю секретаря судового засідання Оданець С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позову зазначив, що 26.05.2025 року інспектором 2 взвода 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом Пережогіним Д.Д. винесено постанову серії ЕНА № 4818227 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Позивач вказує, що він 26.05.2025 року о 07.23 год., направлявся в м. Дніпро на вантажному автомобілі з причіпом. За ним їхав патрульний автомобіль. В подальшому він був зупинений екіпажем патрульної поліції на Павлоградській автодорозі М30 1025 км. На місці зупинки співробітник патрульної поліції вимагав від нього водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та інші технічні документи. Проте він відповів, що жодних порушень ПДР не вчиняв та попросив назвати йому підставу для перевірки документів, так як ст. 32 Закону України « Про Національну поліцію» містить їх вичерпний перелік. На його зауваження поліцейський ОСОБА_2 не реагував. До того ж, будь-яких дій щодо підготовки до розгляду справи поліцейським вчинено не було, як і не було свідків.
Крім того, транспортний засіб марки « SCANIA « д.н. НОМЕР_1 та причіп Groeneweger д.н. НОМЕР_2 , є вантажним автомобілем з напівпричепом, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в свою чергу передали його в оренду гр. ФОП ОСОБА_5 на підставі договору оренди № б/н від 01.11.2024 року для використання останнім в своїй господарській діяльності з метою перевезення захисних бетонних споруд для будування оборонних фортефікацій Дніпропетровської області, тобто для забезпечення обороноздатності військових частин ЗСУ.
В свою чергу він є працівником ФОП ОСОБА_5 . Вище вказаний автомобіль був отриманий ним для виконання своїх безпосередніх службових обов`язків, на підставі виписаної ттн № 2605/5-Л від 26.05.2025 року та здійснював його керування , перевозив бетонні плити до військової частини.
Позивач вважає, що матеріали справи не містять даних, що вказують про те, що він під час керування автомобілем використовував його для перевезення вантажів з метою отримання прибутку. Сама по собі належність транспортного засобу на праві власності іншій особі та використання вказаного автомобіля для виконання службових обов`язків не є передумовою застосування у цьому випадку Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 30 січня 2012 року № 137.
Тотожна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 678/483/17, та в постанові від 08 липня 2020 року у справі № 731/186/17, які суд в силу вимог ч.5 ст. 242 КАС України враховує при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин, тому вважає, що постанова винесена без належних доказів факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.
Представник позивача адвокат Таранченко Ю.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі позивача та без її участі як представника позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилась. Від представника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив, в якому просила поновити строк на подання відзиву та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки, вважає, що підстав для скасування оскаржуваної постанови немає, та вказала, що згідно п.2 ч.1 ст. 35 Закону України « Про Національну поліцію», поліцейський має право зупиняти транспортний засіб у разі, зокрема, якщо є підстави вважати, що водій порушив правила дорожнього руху. Достатнім є лише обгрунтоване припущення, про наявність правопорушення підтверджене або візуальним спостереженням, або технічними засобами.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що обгрунтовані підстави не потребують попереднього повного фіксування правопорушення, а лише наявність даних, які об`єктивно вказують на можливе порушення. ОСОБА_1 зупинили на підставі зовнішніх ознак, які свідчили про невідповідність технічного стану вантажного автомобіля ( відсутність обов`язкового ТО). Цього достатньо для застосування п.2 ч.1 ст. 35 Закону України « Про Національну поліцію».
Крім того, ОСОБА_1 керував вантажним автомобілем з причіпом, який відповідно до п.п.3 п.2 Порядку № 137 є об`єктом обов`язкового технічного контролю, якщо автомобіль є вантажним, категорії N2 або N3, та використовується в комерційних цілях або для здійснення перевезень у межах діяльності Юросіб чи ФОПів. Постанова КМУ № 137 від 30.01.2012- « Про проведення обов`язкового технічного контролю» Закон України « Про дорожній рух «, ст. 35, п.2 визначає, що транспортні засоби які використовуються у підприємницькій діяльності, підлягають обов`язковому технічному контролю. Факт використання в комерційній діяльності підтверджується тим, що ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу ( бетонних плит) за товарно- транспортною накладною ттн № 2605/5-Л, та тим, що транспортний засіб належить ФОП ОСОБА_5 , тобто підприємцю, отже транспортний засіб використовується в господарській діяльності.
Аргумент про «забезпечення обороноздатності» не підтверджений жодним актом уповноваженого органу. Перевезення бетонних плит та ттн не доводить, що авто задіяне під час забезпечення обороноздатності у сенсі п.7 Постанови КМУ № 176.
Відповідальність за ч.3 ст. 121 КУпАП настає за керування водієм ТЗ, що не пройшов обов`язковий технічний контроль. Оскільки транспортний засіб належить ФОП, використовується для вантажних перевезень у межах господарської діяльності, доказів проходження ОТК на час перевірки не було надано, отже наявні всі об`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення.
Крім того, щодо посилання позивача на постанови ВС № 678/483/17, та № 731/186/17 зазначені постанови стосуються ситуацій, де відсутні докази використання транспортного засобу в комерційній діяльності, або йшлося про власний автомобіль фізичної особи, що не використовувався у господарській діяльності.
Тому перевезення вантажу на авто, що належить ФОП, за товарно транспортною накладною, використання у підприємницькій діяльності підтверджено документально.
Крім того, до матеріалів справи додано витяг з дислокації екіпажів патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області станом на 26.05.2025 року, який підтверджує, що екіпаж 2 взводу 4 роти 1 батальйону, в який входив інспектор ОСОБА_2 , здійснював патрулювання саме на ділянці автодороги М30 ( Павлоградська траса) км 1020-1035.
Крім того, строк на оскарження постанови сплив 05.06.2025 року, а позов було подано пізніше, без належного клопотання про поновлення строку обгрунтованими причинами пропуску.
Позивач ОСОБА_1 не надав жодного доказу, який би підтверджував, що транспортний засіб пройшов ОТК станом на 26.05.2025 року, тобто на момент виявлення правопорушення, натомість ОТК пройдено лише 25.06.2025 року.
Відсутність ОТК є об`єктивною підставою для притягнення до відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП.
Верховний суд неодноразово зазначав, що « Факт відсутності ОТК не потребує додаткового підтвердження» , якщо особа не надала жодного доказу його наявності станом на момент перевірки.
Таким чином, ОСОБА_1 сам визнав, що не мав на момент перевірки доказів проходження ОТК, чим фактично підтвердив наявність події правопорушення.
Представник позивача адвокат Таранченко Ю.В. подала до суду відповідь на відзив, в якому зауважила, що Законом України « Про Національну поліцію» , ст. 35 визначено випадки, коли поліцейський має право зупиняти транспортні засоби. Так, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив ПДР України або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, або, наприклад, є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення дорожньо транспортної пригоди тощо.
Відповідачем зазначено, що цитата : « … Верховний Суд неодноразово зазначав, що обгрунтовані підстави» не потребують попереднього повного фіксування правопорушення, а лише наявність даних, які об`єктивно вказують на можливе порушення» При цьому відповідач по перше, не зазначає про які постанови прийняті ВС України йде мова, а по друге відповідачем не надано до суду доказів, що говорить про наявність даних, які вказують на вчинення правопорушення ОСОБА_1 .
Крім того, згідно копії Витягу який не завірений належним чином наданий відповідачем не можливо встановити, що саме станом на 26.05.2025 року екіпаж 2 взводу 4 роти 1 батальйону , в який входив інспектор ОСОБА_2 , здійснював патрулювання саме на ділянці автодороги М30 ( Павлоградська траса) км 1020-1035. Відповідно до п.1.3 « Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо- патрульної служби Державтоінспекції МВС України :
- маршрут патрулювання визначена дислокацією ділянка вулично- дорожньої мережі,де нарядом ДПС здійснюється виконання покладених на нього обов`язків;
Відповідно до додатку 4 цієї Інструкції , якою повинні керуватися працівники поліції затверджено форма, яка встановлена для даного виду документа. 1. У графі вказуються: номер маршруту патрулювання, поста; протяжність маршруту патрулювання; його кордони і центр ( для кожного маршруту патрулювання , поста).
2. У графі 3 вказуються: вид маршруту, поста ( постійний, одно, - дво- чи тризмінний ( рухомий, стаціонарний); вид патрулювання ( авто-, мото, - чи інші).
3. У графі 4 вказуються назва міста, населеного пункту, вулиці, майдану, перехрестя вулиць, автомобільної дороги, якими проходить маршрут чи знаходиться пост.
4. У графі 5 вказується: вид наряду ( одиночний, парний).
5. У графі 6 вказуються будь-які особливості несення служби на конкретному маршруті чи посту ( порядок підтримання зв`язку з черговою частиною та сусідніми постами, зони нестабільного радіозв`язку тощо).
Тому наданий Витяг не відповідає затвердженій формі.
Крім того, позовна заява подана 04.06.2025 року через систему « Електронний суд», тобто в межах строку для оскарження.
У своєму відзиві відповідач посилаючись на позицію Верховного Суду України, не зазначив жодного номеру нормативно правового акту, прийнятого Верховним судом України, на який посилається як аргумент, зазначаючи , цитата:-…» Верховний суд неодноразово зазначив, що « Факт відсутності ОТК не потребує додаткового підтвердження» , якщо особа не надала жодного доказу його наявності станом на момент перевірки».
Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи « скриншот « протоколу про перевірку автомобіля Сканія д.н. НОМЕР_1 , де і зазначається, про те, що сертифікат отриманий та є чинним.
Також позиція відповідача щодо, цитата: « таким чином, позивач сам визнав, що не мав на момент перевірки доказів проходження ОТК, чим фактично підтвердив наявність події правопорушення» є помилковою, адже, як зазначено вище, надано самим відповідачем підтвердження наявності проходження позивачем тех.огляду.
Оскільки порушена процедура зупинки автомобіля, то будь-які дії зі сторони відповідача після зупинки автомобіля з процесуальним порушенням є незаконні, тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно положень п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Положеннями ч.3 ст.121КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно положень ст.7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи прийняті рішення суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частина 5 ст.77 КАС України встановлює, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до положень ст.35 Закону України "Про дорожній рух"транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
В той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів,що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Відповідно до п.п.15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КабінетуМіністрів Українивід 30 січня 2012 року №137 (далі - Порядок), транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.
Відповідно до ст.29 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.
Відповідно до п.1 "Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту" визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг ( далі замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.
За змістом п.7 цих Правил їх дія не поширюється на перевезення, які здійснюються: транспортними засобами спеціального призначення, транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації; службовими легковими автомобілями; транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.
Таким чином, судом не отримано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач ОСОБА_1 під час керування автомобілем використовував його для перевезення вантажів з метою отримання прибутку. Сама по собі належність транспортного засобу на праві власності іншій особі та використання автомобіля для виконання службових обов`язків, не є передумовою застосування у цьому випадку Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів , затвердженого постановою КМУ від 30 січня 2012 року № 137, а тому факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, є не доведеним, а оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.
За таких обставин, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить достатніх обставин, які свідчили б про порушення позивачем ч.3 ст.121 КУпАП.
Крім того, ухвалою суду від 07.07.2025 року задоволено клопотання позивача про витребування в Управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області Витягу з розпорядження ( або наказу), затвердженого Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області, щодо місце дислокації маршрутів патрулювання інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону старшого лейтенанта поліції Пережогіна Д.Д., 26 травня 2025 року, але наданий відповідачем Витяг не завірений належним чином, та не відповідає затвердженій формі, тому не може бути прийнятий судом в якості доказу.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.2, 77, 242, 286 КАС України, ст.ст.276, 280, 293 КУпАП, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.
Скасувати постанову інспектора 2 взвода 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Пережогіна Даніла Дмитровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4818227 від 26.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Яценко