Справа № 465/3286/25
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/3286/25
Провадження 2-а/465/170/25
РІШЕННЯ

Іменем України

26.09.2025 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Ванівський Ю.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 16.04.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №183 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривен. за нібито неявку за повісткою №2596088 від 06.03.2025 року. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, так як у протоколі №183 від 09.04.2025 року вказано, що він не прибув за повісткою №2596088 на 14:00 год. 06.03.2025, чим порушив п.2 п.1 Правил військового обліку. Натомість у постанові №183 від 16.04.2025 зазначено, що він не прибув у строк до 24.03.2025, а тому така розбіжність є процесуальним порушенням. Повістку №2596088 він отримав рекомендованим листом 05.03.2025 року після 17:00 год., а матеріали справи не містять доказів належного вручення, зокрема поштове повідомлення з підписом, як того вимагає ст. 251 КУпАП. Вказує, що 06.03.2025 року він переніс операцію на нозі, а з 07.03.2025 по 10.03.2025 перебував на лікарняному, що є поважною причиною неявки. Відповідач не направляв нової повістки з`явитись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки саме на 24.03.2052 року. Просить позов задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Від представника відповідача 03.06.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що на адресу ОСОБА_1 скеровано повістку № 2596088, яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виклик військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 06.03.2025 о 14:00 год. для уточнення військово-облікових даних та скерована рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. ОСОБА_1 був належним чином повідомлений відповідно до абз. 2 підпункту 2 пункту 41 Постанови № 560. 17.03.2025 на адресу Центру надійшла заява ОСОБА_1 б/н від 06.03.2025, (яка зареєстрована за вх.№9471) про поважну причину не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , із долученням документів. Відповідно до поданих документів, а саме інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я № Е6МЕ-Т359-7В6Р-4К34 від 07.03.2025 ОСОБА_1 є тимчасово непрацездатною особою з періоду 07.03.2025 по 10.03.2025. Відповідно до абз. 12 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 17.03.2025 ОСОБА_1 мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що заява позивача про поважну причину не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 отримана 17.03.2025, даний строк продовжено до 24.03.2025. Позивач, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, допустив порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та правил військового обліку.

Враховуючи вищенаведене, 09.04.2025 офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №183 від 09.04.2025 відносно ОСОБА_1 передбачене ч. 3 ст.210 КУпАП. за те, що він являючись військовозобов`язаним, під час дії в Україні особливого періоду, порушив вимоги п.п. 2 пункту 1 «Правил військового обліку» затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» під час дії особливого періоду.

Постанова № 183 від 16.04.2025 особисто вручена ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним підписом у постанові. У позовній заяві позивач зазначає «про неправильне трактування строку явки», отже позивач визнає, що був належним чином повідомлений про дату та час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав заяву про не можливість прибуття на вказану дату у повістці. Позивач був належним чином повідомлений та зобов`язаний був прибути до Центру після закінчення поважних причин, які не уможливлювали його прибуття у визначений строк у повістці. Даний обов язок позивач не виконав, що призвело до притягнення його до адміністративної відповідальності. Просить у задоволенні позову відмовити.

На підставі ч.9 ст.205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі по тексту - Закон) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз.11 п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи призову громадян на військову службу за призовом на час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Згідно з ч. 1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Згідно п.23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Пунктом 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року передбачено, що у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до п.28 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання)повістки. Пунктом 30 Порядку передбачено, що повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. п. 30, 30-1 Порядку №560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить кваліфікований електронний підпис керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.

Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді (п. 30-2 Порядку). В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису (п. 30-3 Порядку).

Судом встановлено, що 09.04.2025 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №183 за фактом того, що 09.04.2025 року о 14.15 год. громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у АДРЕСА_1 , де встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи належно повідомленим засобами поштового зв`язку не прибув на виклик за повісткою №2596088 до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14.00 год. 06.03.2025 року, чим порушив вимоги підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», під час дії особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КупАП.

Повістка №2596088 про виклик ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 06.03.2025 року о 14:00 год було сформовано 22.02.2025 року та скеровано поштовим відправленням з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення №195 на адресу АДРЕСА_2 .

Позивачем не заперечується факт отримання вказаної повістки.

В позовній заяві позивач вказує, що повістку №2596088 він отримав рекомендованим листом 05.03.2025 року після 17:00 год., що унеможливило його прибуття ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14.00 год. 06.03.2025 року. Однак жодних доказів на підтвердження вказаних доводів матеріали справи не містять.

Постановою №183 від 16.04.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 16.04.2025 року. Як вбачається з змісту постанови, 09.04.2025 року о 14.15 год. громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у АДРЕСА_1 , де встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи належно повідомленим засобами поштового зв`язку про необхідність явки за повісткою №2596088 до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14.00 год. 06.03.2025 року, не прибув за викликом у строк, що не перевищує сім календарних днів після надходження 17.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлення про причини неявки, чим порушив вимоги підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», вчинене в особливий період.

Крім цього, позивач 16.04.2025 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із клопотанням про ознайомлення з доказами вручення повістки, однак відповідь на вказане клопотання в матеріалах справи також відсутня.

ОСОБА_1 06.03.2025 року подав начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про поважну причину неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була отримана відповідачем 17.03.2025 року, в якій зазначив, що не прибув за викликом з поважних причин, а саме у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, що підтверджується інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я від 07.03.2025 року, консультативним оглядом хірурга дорослого від 07.03.20255 року, консультативним оглядом хірурга дорослого від 06.03.20255 року.

Відповідно до ст.72КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, суд вважає доведеним те, що позивач був належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14:00 год. 06.03.2025 для уточнення даних, повідомив про поважні причини неявки на вказану дату, однак не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів, тобто 24.03.2025 до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З урахуванням викладеного, відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відповідає вимогам КУпАП, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а отже є законною, у зв`язку з цим, рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення

Судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.2,8,9,72-77,78,205,241-246,250,286,292,295 КАС України, суд

ухвалив:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2025 року.

Суддя Ванівський Ю.М.