Справа № 140/8476/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/8476/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі також ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо зменшення при нарахуванні основного розміру пенсії з 70% до 56% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язання відповідача провести з 01.03.2025 нарахування та виплату пенсії у відповідності до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, виходячи з вислуги років 31 рік 05 місяців 15 днів.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що він є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 №2262-XII в розмірі 56% від розмірів грошового забезпечення.

30.11.2022 органом Пенсійного фонду на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених від військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII здійснено перерахунок пенсії позивачу внаслідок чого зменшено відсоткове значення розміру пенсії позивача з 70% до 56% сум грошового забезпечення.

ОСОБА_1 не погоджується з діями відповідача щодо обмеження розміру його пенсії, вважає такі дії протиправними та такими, що суттєво порушують його права, оскільки соціальні гарантії не можуть бути звужені шляхом внесення змін до законодавства.

З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача позовних вимог ОСОБА_1 не визнав та зазначив, що при перерахунку пенсії позивача з 20.11.2022 розмір його пенсії визначено на підставі чинної статті 12 Закону №2262 у розмірі 56% грошового забезпечення.

Вказує, що Пунктом а статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б, д, ж статті 1-2 (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до подання Адміністрації Державної прикордонної служби України календарна вислуга років станом дату звільнення (18 квітня 2020 року) складає - 20 років 04 місяці 06 днів, а вислуга років у пільговому обчисленні - 31 рік 05 місяців 15 днів.

24 квітня 2025 року Позивач звернувся до Відповідача в порядку Закону України Про звернення громадян від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР щодо щодо проведення з 30 листопада 2022 року нарахування та виплату пенсії у відповідності до статті ІЗ Закону № 2262, у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення виходячи з вислуги років 31 рік 05 місяців 15 днів.

Листом від 15 травня 2025 року № 6388-5401/Д-02/8-0300/25 Головним управлінням Фонду в області повідомлено, що для врахування тривалості служби в пільговому обчисленні до календарної вислуги чинним законодавством не передбачено та, відповідно, для перевизначення відсоткового відношення від грошового забезпечення, немає правових підстав.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що правових підстав для проведення перерахунку пенсії в межах строку звернення до суду в розмірі 70% відповідного грошового забезпечення немає.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) з 20.11.2022.

15 червня 2023 року позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою про підготовку та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для прийняття рішення щодо призначення йому пільгової пенсії за вислугу років , проте листом від 18.01.2023 року за № 11/11-411-1098 Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомила про відмову у підготовці та направлені необхідних документів для призначення пенсії, обґрунтовуючи таку відмову відсутністю у нього права на призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду № 140/20789/23 від 20 вересня 2023 року зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомили позивача, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду № 140/20789/23 від 20 вересня 2023 року, листом від 15.11.2023 №11/56828/23-вих надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

30 листопада 2023 року позивач звернувся із заявою ГУ ПФУ у Волинській області про призначення йому пенсії згідно з поданими документами Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15.11.2023 №11/56828/23.

07.12.2023 року ГУ ПФУ у Волинській області, розглянувши подання Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15.11.2023 №11/56828-23 з поданими документами про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", прийняло рішення від 01.12.2023 №1352 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з невиконанням умов ст. 12 Закону №2262-ХІІ, а саме відсутністю необхідної календарної вислуги років на дату звільнення та не досягненням 45-річного віку на дату звільнення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду № 140/36423/23 від 16.04.2024 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту а частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ. з 30.11.2022 виходячи з вислуги років 31 рік 05 місяців 15 днів.

15 квітня 2025 року на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду № 140/36423/23 від 16 квітня 2024 року, позивач звернувся із письмовою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести з 30.11.2022 року нарахування та виплату пенсії у відповідності до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення виходячи з вислуги років 31 рік 05 місяців 15 днів.

Головне управління пенсійного фонду України в Волинській області, листом від 15.05.2025 року № 6388-5401/Д-02/8-0300/25 повідомили, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду № 140/36423/23 від 16 квітня 2024 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ 30.11.2022. Розмір пенсії обчислено з розрахунку 56% відповідного грошового забезпечення. Для врахування тривалості служби в пільговому обчисленні до календарної вислуги чинним законодавством не передбачено та відповідно для перевизначення відсоткового відношення від грошового забезпечення немає підстав, тобто відмовило у нарахуванні та виплаті пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення виходячи з вислуги років 31 рік 05 місяців 15 днів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

09.04.92 Верховної Радою України прийнято Закон №2262-XII, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України - військовослужбовців Збройних Сил України, Прикордонних військ України, Національної гвардії України, Управління охорони вищих посадових осіб України, інших військових формувань, що створюються Верховною Радою України, Служби безпеки України, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, а також військовослужбовців колишніх Збройних Сил СРСР, органів державної безпеки і внутрішніх справ СРСР та членів їх сімей.

Відповідно до пункту а статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262 ), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б - д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних років та місяців і більше.

Відповідно до ст. 17 вищевказаного Закону України особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б д статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, військова служба.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 вказаного Закону визначені види військової служби, до яких належить, зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до абз. 2 п.1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17 Закону №2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.

Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Правові висновки застосування статті 12 Закону №2262-ХІІ, щодо наявності у осіб права на пенсію за вислугою років з врахуванням пільгового стажу викладені у постановах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, від 16.03.2021 №826/16811/18.

Також, Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 по справі №480/4241/18 зробив наступні правові висновки:

- в цілях Закону №2262 календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Правові висновки застосування статті 12 Закону №2262-ХІІ, щодо наявності у осіб права на пенсію за вислугою років з врахуванням пільгового стажу викладені у постановах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, від 16.03.2021 №826/16811/18.

Як слідує з матеріалів справи, Волинський окружний адміністративний суд рішенням № 140/36423/23 від 16 квітня 2024 року зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту а частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ з 30.11.2022 виходячи з вислуги років 31 рік 05 місяців 15 днів. Вислуга років станом на 18 квітня 2020 року становить: календарна - 20 років 04 місяці 06 днів, пільгова - 11 років 01 місяць 09 днів, всього - 31 рік 05 місяців 15 днів, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

З 01.07.2024 року на виконання вказаного рішення суду позивачу призначено пенсію за вислугу років, основний розмір якої обчислено з грошового забезпечення в сумі 11097, 89 грн з розрахунку 56%. Розмір пенсії склав 8661, 55 грн. Проте, на момент звільнення з прикордонної служби України вислуга ОСОБА_1 складала в пільговому обчисленні 31 рік 05 місяців 15 днів.

На час набуття позивачем права на отримання пенсії (станом на 30.11.2022) пункт «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ мав таку редакцію: «особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення», а частина 2 вищевказаної статті визначала, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто, позивачем під час виходу на пенсію було набуте право на отримання пенсії в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, здійснюючи перерахунок пенсії позивача із зменшенням її основного розміру до 56% грошового забезпечення ГУ ПФУ у Волинській області порушило процедуру перерахунку пенсії та безпідставно застосувало норми статті 13 Закону №2262-XII, яка застосовується саме при призначенні пенсії.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає зазначеній нормі Конвенції (Постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі №2а-204/12, у справі №802/1827/17-а від 18.06.2020).

Відтак, суд при перевірці правомірності вчинених дій відповідача у спірних відносинах, згідно приписів КАС України, не перебираючи на себе повноважень відповідного органу, вправі покласти на суб`єкта владних повноважень зобов`язання вчинити певні дії з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У поданій позовній заяві ОСОБА_1 просив суд зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2025.

Таким чином, враховуючи встановлений факт протиправних дій відповідача, з метою повного захисту прав позивача, суд вважає достатніми підстави для покладення обов`язку на ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії позивача, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 70% суми грошового забезпечення.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення при нарахуванні та виплаті основного розміру пенсії ОСОБА_1 пенсії із 70% до 56% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення виходячи з вислуги років 31 рік 05 місяців 15 днів.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ).

Суддя Н. В. Стецик