Справа № 520/25300/24
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

щодо встановлення судового контролю за виконання судових рішень в адміністративній справі

29 вересня 2025 року Справа № 520/25300/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 , третя особа - Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України (, 03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним бездіяльність у вигляді не здійснення належних ОСОБА_1 виплат додаткового грошового забезпечення та зобов`язати в/ч НОМЕР_2 виплатити:

- компенсацію за щорічну основну відпустку за 2022 рік, частину за 2023 рік та повну невідбуту відпустку за 2024 рік;

- компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженої наказом МОУ від 11.06.2008 № 260 за 2023 та 2024 роки;

- із 01.01.2023 по 05.08.2024 у повному обсязі щомісячні додаткові грошові винагороди в сумі 30 000 грн. (у місяцях в яких не виконувалися бойові завдання) згідно постанови КМУ від 28.02.2022 за № 168;

- із 01.01.2023 по 05.08.2024 у повному обсязі щомісячні додаткові грошові винагороди в сумі 100 000 грн. (у місяцях в яких виконувалися бойові завдання, в т.ч. за березень, квітень та травень 2024 року), згідно постанови КМУ від 28.02.2022 за № 168;

- із 12.04.2024 по 05.08.2024 у повному обсязі щомісячні додаткові грошові винагороди в сумі 70 000 грн. (у місяцях в яких виконувалися бойові завдання, згідно постанови КМУ від 28.02.2022 за № 168;

- одноразову грошову допомогу у разі звільнення військовослужбовця через хворобу - у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожним повний календарний рік служби, згідно ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

- одноразову грошову допомогу у зв`язку із отриманням захворювання в ході бойових дій, а також у зв`язку із встановленням інвалідності під час військової служби (на даний час триває МСЕК та по результату документи будуть надані суду), згідно із постановою КМУ від 25.12.2013 за № 975;

- здійснити зазначені виплати у максимально дозволеному розмірі, що встановлені чинним законодавством України;

- стягнути з в/ч НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 80 000 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 рокуу справі № 520/25300/24 адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 , третя особа - Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України (, 03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нездійснення виплати ОСОБА_1 компенсації за щорічну основну відпустку за 2022 рік, частини за 2023 рік та повної невідбутої відпустки за 2024 рік; компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовця через хворобу - у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожним повний календарний рік служби, згідно ст. 15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснити виплати ОСОБА_1 компенсації за щорічну основну відпустку за 2022 рік, частини за 2023 рік та повної невідбутої відпустки за 2024 рік; компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовця через хворобу - у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожним повний календарний рік служби, згідно ст. 15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невирішення питання в частині встановлення ОСОБА_1 додаткової винагороди пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів з 01.01.2024 по 06.03.2024, з 18.04.2024 по 29.05.2024.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 розглянути питання в частині встановлення ОСОБА_1 додаткової винагороди пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів з 01.01.2024 по 06.03.2024, з 18.04.2024 по 29.05.2024, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 р. рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі №520/25300/24 змінено, виклавши абзац 3,4,5 в наступній редакції:

"Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити виплати ОСОБА_1 компенсації за щорічну основну відпустку за 2022 рік, частини за 2023 рік та повної невідбутої відпустки за 2024 рік; компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та 2024 роки, одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовця через хворобу - у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожним повний календарний рік служби, згідно ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невирішення питання в частині встановлення ОСОБА_1 додаткової винагороди пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів з 01.01.2023 по 09.01.2023, з 23.02.2023 по 28.02.2023, з 13.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 06.06.2023, з 01.01.2024 по 06.03.2024, з 18.04.2024 по 29.05.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 розглянути питання в частині встановлення ОСОБА_1 додаткової винагороди пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів з 01.01.2023 по 09.01.2023, з 23.02.2023 по 28.02.2023, з 13.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 06.06.2023, з 01.01.2024 по 06.03.2024, з 18.04.2024 по 29.05.2024, з урахуванням висновків суду."

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року по справі № 520/25300/24 залишено без змін.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2025 р. у справі № 520/25300/24 стягнуто з Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 5000,00 (п`ять тисяч гривень) 00 коп.

04.09.2025 до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив:

- вжити всіх можливих заходів для судового контролю за виконанням трьох рішень суду, оскільки клієнт, який отримав інвалідність внаслідок виконання бойових завдань, більше року не може отримати законні виплати після звільнення з військової служби.

В обґрунтування заяви зазначено, що на даний час рішення суду у справі № 520/25300/24 не виконано взагалі з боку відповідача (в/ч НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), через відсутність фінансування. 11.06.2025 отримано виконавчі документи, які направлено на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області СМУ Міністерства юстиції. В подальшому, розпочато два виконавчих провадження за №№ 78409970 та 78410047, однак на даний час ситуація у примусовому стягненні не змінилася та позивач не отримав кошти згідно рішень суду, які набрали законної сили. 01.08.2025 на електронну пошту вищевказаного органу ДВС направлено клопотання про зміну способу і порядку виконання рішення, однак грошові кошти позивачу не сплачено і на даний час. За інформацією із вищевказаного ДВС, що надійшла 03.09.2025, виконавцем накладено 2 штрафи на відповідача та матеріали будуть направлені до правоохоронного органу, оскільки в/ч не відповідає на листи. У зв`язку із наданням правової (професійної правничої) допомоги колишньому військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 згідно із договором про надання правової (професійної правничої) допомоги, представником позивача особисто за адресою: АДРЕСА_2 та в подальшому повторну на електронну пошту - подано скарги на бездіяльність в/ч НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), однак на даний час виплати позивачу не надійшли.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 прийнято до розгляду заяву та призначено заяву у порядку письмового провадження.

Встановлено відповідачу триденний строк з дня отримання даної ухвали для надання письмових пояснень щодо заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі.

Зобов`язано відповідача у триденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду докази на підтвердження виконання судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду поданої заяви у порядку письмового провадження.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що на виконання судових рішень у справі Харківським окружним адміністративним судом було видано виконавчі листи.

Позивач у заяві посилається на те, що виконавчі листи направлено на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області СМУ Міністерства юстиції, за якими розпочато два виконавчих провадження за №№ 78409970 та 78410047. 01.08.2025 на електронну пошту вищевказаного органу ДВС направлено клопотання про зміну способу і порядку виконання рішення, однак грошові кошти на виконання судових рішень відповідачем не виплачено.

Суд зазначає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, що встановлено ч.1 ст.381-1 КАС України.

За правилами ч.2 ст. .381-1 КАС України суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист. Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Судом під час розгляду заяви про встановлення судового контролю встановлено, що рішення суду відповідачем не виконано.

Разом з тим, суд зазначає, шо відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист. Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, що встановлено ч.1 ст.381-1 КАС України.

За правилами ч.2 ст.381-1 КАС України суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч.2 ст.382-1 КАС України).

За правилами ч.4 ст. 382-1 КАС України суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців ( ч.3 ст.382-1 КАС України).

Враховуючи викладене суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просить заявник, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Оскільки станом на час розгляду судом даної заяви рішення суду залишаються невиконаними, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача, шляхом встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 520/25300/24, постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 р. та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2025 р. у справі № 520/25300/24 та зобов`язання відповідача протягом трьох місяців з дня отримання даної ухвали, подати до Харківського окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання рішень суду у даній справі.

З огляду на те, що положеннями частини 3 статті 382-1 КАС України надано суду право власного розсуду щодо визначення тривалості встановленого строку для подання звіту, з урахування положень, що такий строк має становити не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищувати трьох місяців, суд вважає, що необхідним і достатнім буде встановлення відповідачу строку для подання звіту тривалістю три місяці з дня отримання цієї ухвали.

З огляду на викладене, заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача на те, що звіт суб`єкта владних повноважень має відповідати вимогам, встановленим ч.ч.2, 3 ст.382-2 КАС України.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу (ч.2 ст.382-3 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

При цьому, згідно ч.2 ст.382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд наголошує, що постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту, є підставою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додаткового встановлення нового строку подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, що випливає з положень ч.3 ст.382-3 КАС України.

У такому разі, за правилами ч.4 ст.382-3 КАС України половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції (ч.7 ст.382-3 КАС України).

Згідно ч. 10 ст.382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.6 ст.382-1 КАС України ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 , третя особа - Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України (, 03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 520/25300/24, постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 р. та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2025 р. у справі № 520/25300/24.

Зобов?язати Військову частину НОМЕР_2 протягом трьох місяців з дня отримання даної ухвали, подати до Харківського окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 520/25300/24, постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 р. та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2025 р. у справі № 520/25300/24.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Попередити відповідача, що звіт повинен відповідати вимогам частин другої та третьої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звернути увагу відповідача, що суд згідно положень статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України:

- відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення; якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу;

- у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення;

- у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Копію ухвали направити на адресу учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. А. Полях