Справа № 766/8863/25
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/8863/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить поновити строк для оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.04.2025 року полковника ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.04.2025 року полковника ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення. Вимоги обґрунтував тим, що в постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач будучи належним чином оповіщений повісткою №3089850, сформованою реєстром «Оберіг», про необхідність явки 14.04.2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 , був доставлений працівниками поліції 17.04.2025 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Про наявність постанови позивач дізнався отримавши конверт засобом поштового зв`язку 27.05.2025 року. Про наявність повістки №3089850, сформованої реєстром «Оберіг», ОСОБА_1 не знав та не отримував. Позивач вважає оскаржувальну постанову необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням його прав, такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясування обставин справи. Так, 17.04.2025 року до позивача додому подзвонили, а потім приїхали працівники поліції, оскільки позивач оголошений у розшук і наказали позивачу проїхати з ними до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ІНФОРМАЦІЯ_4 в кабінеті №12 ОСОБА_1 надав свій паспорт, його хотіли направити на військово-лікарську комісію. Однак, позивач надав копії свого тимчасового посвідчення №4/27 від 03.01.2018 року, довідки ВЛК з карткою обстеження від 04.06.2024 року. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 сказали, що все в порядку і відпустили позивача. Повідомлення про дату та час розгляду відповідачем матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення позивач не отримував, жодних доказів про направлення йому повідомлення про дату та час розгляду справи в матеріалах справи немає, участі у розгляді справи останній не приймав, чим було прямо порушено його право на ознайомлення з матеріалами справи та особистої участі при розгляді справи, що передбачено статтею 268 КУпАП. Оскільки оскаржувальну постанову позивач отримав 27.05.2025 року, то вважає, що ним пропущений термін для оскарження постанови з поважних причин. ОСОБА_1 не обізнаний юридично, не володіє знаннями в галузі права, тому змушений був звернутися до Херсонського бюро з надання безоплатної правової допомоги, де йому допомогли скласти позовну заяву. Крім того, від початку російського вторгнення в Україну, 24 лютого 2022 року, територія Херсонської області перебуває під ударами збройних сил росії, що робить життя, вільне пересування містом неможливим та ускладненим. Все це є такими причинами, які перешкоджали позивачу у визначений законом термін звернутися до суду з питання оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 16.06.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог про скасування постанови або залишити позов без розгляду. Сторона відповідача вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки рішення про притягнення до адміністративної відповідальності було прийнято у цілковитій відповідності до норм матеріального права та з дотриманням адміністративної процедури. 17.04.2025 року уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до змісту якого вбачається, що гр ОСОБА_1 будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порушення вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в умовах особливого періоду, будучи належним чином оповіщеним повісткою про необхідність явки 14.04.2025 року до ТЦК, на вказаний виклик не з`явився, в зв`язку з чим був оголошений в розшук, доки був доставлений національною поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Гр-ну ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 18.04.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується його власним підписом. При складанні протоколу ОСОБА_1 надав пояснення, що повістку не отримував. На підставі складеного протоколу, 18.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 була винесена оскаржувальна постанова та на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Крім того, сторона відповідача просила позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, так як навіть він її подав більше ніж через 10 днів після її отримання 26.05.2025 року, що підтверджується печаткою Укрпошти на конверті.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу №109 від 17.04.2025 року про адміністративне правопорушення, складеного начальником групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , будучи таким, що перебуває на військовому обліку, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог абзацу другого ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу сьомого ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в умовах особливого періоду, будучи належним чином оповіщеним повісткою про необхідність явки на 10:00 год. 14.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , на вказаний виклик не з`явився і продовжував використовувати свій час на власний розсуд, до 17.04.2025 року, коли був затриманий співробітниками національної поліції і доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год 00 хв 18.04.2025 року. В графі пояснення щодо змісту протоколу особою, яка притягується до відповідальності, міститься власноруч зроблені пояснення про те, що останній зазначив, що повістку не отримував.

Згідно з постановою від 18.04.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 за те, що ОСОБА_1 будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порушення вимог ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» будучи належним чином оповіщений повісткою №3089850, сформованою реєстром «Оберіг», про необхідність явки 14.04.2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 для уточнення даних, на вказаний виклик не з`явився і продовжував використовувати свій час на власний розсуд до 17.04.2025 року, коли був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, що підтверджується даними реєстру «Оберіг» та виявлено протоколом від 17.04.2025 року. При розгляді справи враховано ті обставини, що ОСОБА_1 вину в скоєні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що повістку не отримував.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Так, статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, відповідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, передбачає обов`язково встановлення вини особи у вчиненні правопорушення, зокрема свідомого допущення нею порушення приписів законодавства про мобілізацію.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Зокрема, згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З копії повістки, яка наявна в матеріалах справи, встановлено, що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.04.2025 року о 10:00 годині для уточнення даних.

Водночас в протоколі про адміністративне правопорушення від 17.04.2025 року, так само і в оскаржуваній постанові, не зазначено дату належного підтвердження оповіщення військовозобов`язаного. Відтак відповідачем не доведено те, що позивач був належно оповіщений про необхідність явки на 14.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Матеріали справи не містять ані копії повістки із особистим підписом позивача про її отримання, ані відеозапису процесу вручення повістки чи ознайомлення з її змістом, ані акту про відмову від її отримання, ані зворотного повідомлення від установи поштового зв`язку про її надсилання.

З огляду на наведене, відповідачем не доведено дотримання встановленого законом порядку вручення повістки позивачу.

Отже, з досліджених судом доказів не встановлено умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема неявку на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

За встановлених у справі обставин, оскаржувана постанова від 18.04.2025 року прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП, необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню.

Що стосується спірного питання чи був позивач повідомлений належним чином, суд звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень мав можливість надати суду докази належного повідомлення позивача про надходження на його ім`я повістки, проте не зробив цього, а тому суд не може перевірити зазначені обставини. У матеріалах справи будь-які відомості про направлення повістки ОСОБА_1 , а також її отримання останнім, відсутні.

Позивач стверджує, що будь-яких повісток від відповідача не отримував. Зазначені доводи матеріалами справи не спростовуються.

Тобто, суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач в порядку статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» отримував виклик і не прибув у призначений час.

Таким чином, відповідачем не доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, зазначений у повістці, і що від виконання цього обов`язку позивач ухилився.

Суд звертає увагу учасників справи, що сам по собі опис адміністративного правопорушення, що міститься в оскаржуваній постанові, не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а відповідно постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Також згідно з ч. 1 ст. 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. На думку суду, позивачем був пропущений строк на оскарження вказаної постанови з поважних причин, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач отримав копію оскаржувальної постанови засобом поштового зв`язку 27.05.2025 року, 02.06.2025 року Херсонським бюро з надання безоплатної правової допомоги прийнята його заява про надання безоплатної вторинною правової допомоги. Тому суд поновлює пропущений процесуальний строк.

Керуючись ст.ст.19, 20, 72, 77, 162, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 286, 295 КАС України, ст.ст. 7, 9, 210-1 ч.3, 245, 247, 251, 252, 268, 280 КУпАП, суд

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.04.2025 року полковника ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.04.2025 року полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан