Справа № 140/6801/25
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6801/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.04.2025 відповідно до контракту № K2020-1 від 17.11.2020 з додатками, укладеного між позивачем ФОП ОСОБА_1 (покупець) та Польською фірмою Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia «AVISO LOGISTICS» (продавець), на митну територію України за митною декларацією (далі МД) №25UA07U4 було ввезено сировину зношені автомобільні шини для легкових автомобілів у кількості 1590 шт. та вагою 12400 кг. для подальшої їх переробки, відновлення протектора. До МД додані документи, що підтверджують складові митної вартості, яка визначена за першим методом з урахуванням витрат на транспортування товару.

Відповідач прийняв рішення від 15.04.2024 №UA205030/2025/000040/2, яким здійснив коригування митної вартості у зв`язку із тим, що подані документи містили розбіжності, а декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, для підтвердження рівня митної вартості.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням та зазначає, що посадові особи Волинської митниці свідомо ігнорують надані документи та пояснення, які повністю підтверджують фактичну вартість товару. Безпідставними є твердження митниці про те, що подані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх необхідних відомостей або містять розбіжності щодо числових значень складових митної вартості товару. Відповідач вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню позивачем законної господарської діяльності.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості від 15.04.2025 №UA205030/2025/000040/2.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (т. 2, а. с. 14).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (т. 2, а. с. 17-24) представник відповідача Віслогузова М.Д. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення.

Вказує, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару за МД від 15.04.2025 №25UA07U4 не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та вони містять розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість, та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 53 Митного кодексу України (далі МК України) декларанту надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, проте, декларант не надав інших документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку із чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, Волинською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.

В поданій до суду відповіді на відзив (т. 2, а. с. 120-124) з доводами відзиву не погодилася та просить поданий адміністративний позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 07.07.2025 відмовлено в задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні (т. 2, а. с. 126).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2020 між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та фірмою AVISO LOGISTICS (Польща) (Продавець) укладено контракт №К2020-1 (т. 1, а. с. 36-39), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець приймати та оплачувати автомобільні шини, які були в користуванні (далі Товар), в кількості та асортименті, за цінами, які вказані в Додатках, специфікаціях, які становлять невід`ємну частину цього договору. Товар надходить окремими партіями і оплачується Покупцем відповідно до інвойсів, що виставляється Продавцем на кожну партію товару. Ціна товару, що продається за цим Контрактом, встановлюється в Євро і вказується в специфікаціях, які становлять невід`ємну частину цього договору. За обопільною згодою сторін ціни на товар можуть бути змінені.

Загальна вартість контракту 400 000 євро. Умови поставки Товару за даним Контрактом FCA-Люблін, згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів («Incoterms 2000»). Платіж за Товар, за даним Контрактом, проводиться на рахунок Продавця авансом або платіж готівкою після отримання повідомлення від Продавця про готовність замовлення до відвантаження (пункти 1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 3.1, 4.1 контракту).

Відповідно до умов цього контракту з додатками, рахунку-фактури (інвойсу) №FV0039/04/2025 від 11.04.2025 фірма AVISO LOGISTICS поставила покупцю товар - вживані автомобільні шини у кількості 1590,00 шт. за ціною 795,00 євро/3390,20 злотих, тобто 0,50 євро за 1 шт. (т. 1, а. с. 48, переклад а. с. 49).

Позивач через уповноваженого декларанта на митний пост Волинської митниці подала МД від 15.04.2025 №25UA07U4 (т. 2, а. с. 31), за якою задекларовано ввезення, зокрема, такого товару: «шини пневматичні гумові, що були у користуванні, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1590 штук. Вага нетто 12400 кг. Призначені виключно для переробки відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання даних шин за призначенням в наявному стані може бути небезпечним в зв`язку з нерівномірним зносом протектора, різним періодом виготовлення шин та неоднаковим малюнком протектора. Торгівельна марка: немає даних. Виробник: немає даних. Країна походження: EU». У графі 42 МД зазначено фактурну вартість товару у сумі 795,00 євро. Митну вартість визначено на рівні 37386,54 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 41256,99 грн), яку визначено за першим методом за курсом валюти 47,0271 грн за 1 євро.

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до МД були подані такі документи: контракт № K2020-1 від 17.11.2020 з додатками №№1-8 , укладений між ФОП ОСОБА_1 та Польською фірмою Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS» (т. 1, а. с. 36-47), інвойс FV0039/04/2025 від 11.04.2025 продавця (т. 1, а. с. 48, переклад т. 1, а. с. 49), платіжна інструкція оплати продавцю 102JBKLP4 від 16.04.2025 на 795 євро (т. 1, а. с. 50), висновок Міндовкілля на ввіз шин № 15720/24 від 20.08.2024 (т. 1, а. с. 77-79), договір з перевізником № 241 від 10.09.2024 (т. 1, а. с. 80-85), заявка на транспорт №10 від 11.04.2025 (т. 1, а. с. 86), рахунок на оплату від перевізника № 10 від 11.04.2025 за транспортні послуги (т. 1, а. с. 87), платіжна інструкція № 534 від 15.04.2025 (т. 1, а. с. 88), довідка про розподіл транспортних витрат № 10 від 11.04.2025 (т. 1, а. с. 89), договір брокерських послуг 22 від 05.02.2025 (т. 1, а. с. 90-92), автотранспортна накладна CMR А№509186 від 11.04.2025 (т. 1, а. с. 51), експортна декларація 25PLN1B2 від 14.04.2025 (т. 1, а. с. 52, переклад т. 1, а. с. 53), виписка з бухгалтерської документації ФОП ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 54, 55), висновок судового експерта Білобран С.З. №21/1/209 від 14.05.2021 (т. 1, а. с. 56-74), висновок експерта Волинської торгово-промислової палати №В-574 від 27.05.2021 стосовно вартості б/в шин по контракту К2020-1 від 17.11.20 (т. 1, а. с. 75-76), контракт продавця Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS» з третіми особами № D-5 від 22.11.2021 (т. 1, а. с. 93-95, переклад т. 1, а. с. 96-98), специфікація третіх осіб №1 від 22.11.2021 до контракту № D-5 від 22.11.2021 (т. 1, а. с. 101, переклад т. 1, а. с. 102), комерційна пропозиція третіх осіб № D-5 від 22.11.2021 (т. 1, а. с. 103, переклад т. 1, а. с. 104), рахунок продавцю від третіх осіб RE11 від 11.04.2025 (т. 1, а. с. 105, переклад т. 1, а. с. 106), оплата третім особам від продавця Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS» SR25IP05517372DS від 14.04.2025 (т. 1, а. с. 107, переклад т. 1, а. с. 108), установчі реєстраційні документи третіх осіб «Burd Export Tyres» Nr 012 GewA 1 (т. 1, а. с. 109, переклад т. 1, а. с. 110), договір №Д-10 від 10.01.2022 на поставку давальницької сировини (т. 1, а. с. 111-114), витяг щодо власності цеху реновації шин в м. Любомль (т. 1, а. с. 115-118), дозвіл №7 від 29.09.2020 на викиди забруднюючих речовин, виданого Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації ФОП ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 119), витяг з проекту обґрунтування обсягу викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (т. 1, а. с. 120-127), технологічний регламент №Р-2022.1 від 25.01.2023 (т. 1, а. с. 128-130), відомості про наявність матеріально-технічної бази та довідка про власність обладнання № 3,4 від 25.01.2023 (т. 1, а. с. 131), зобов`язання ФОП ОСОБА_2 № 5 від 25.01.2023 (т. 1, а. с. 133), зобов`язання ФОП ОСОБА_1 № 6 від 25.01.2023 (т. 1, а. с. 134), виписка з ЄДР код від 04.06.2019 та витяг з реєстру платників єдиного податку, реєстраційний номер 145 ФОП ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 135-138), свідоцтво про Державну реєстрацію серія В01 № 441674 та свідоцтво платника податку серія НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 138-140), Karta Charakterystyki, видана постачальником продукції (Паспорт безпеки хімічної продукції) (т. 1, а. с. 141-148, переклад т. 1, а. с. 149-156), звіт центру превентивної медицини Державного управління справами №17 від 21.01.2021 (т. 1, а. с. 157-158), експертний висновок Волинської ТПП № В-1185 від 23.11.2020 щодо коду УКТ ЗЕД (т. 1, а. с. 159), витяг з веб-ресурсів www.olx.pl та www.olx.ua про вартість б/у шин (т. 1, а. с. 160-171), фото технологічного процесу переробки зношених (б/в) автомобільних шин гарячим методом відновлення протектора (т. 1, а. с. 172-173), обґрунтування імпорту б/в шин № 1 від 07.03.2023 (т. 1, а. с. 174-175).

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів (т. 1, а. с. 29-31) убачається, що митна вартість товару за МД від 15.04.2025 №25UA07U4 не була визнана митним органом у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності:

- згідно інвойсу від 11.04.2025 №FV0039/04/2025 вартість товару становить 795 євро або 3390,2 pln, згідно митної декларації країни експорту від 14.04.2025 №25PLN1B2 вартість товарів становить 7110 pln;

- платіжна інструкція від 14.04.2025 щодо оплати третій стороні не містить відмітки банку та підпису платника, а також надано переклад на українську мову, завірений експортером, що ставить під сумнів достовірність даного документа;

- відповідно до пункту 4.1 додатку № 5 від 14.01.2022 платіж за товар проводиться на рахунки Продавця авансом або післяоплатою протягом 10 днів після відвантаження товару, що не відповідає умовам розрахунків згідно інвойсу від 11.04.2025 № FV0039/04/2025 (60 днів) - до 10.06.2025;

- додаток 2 до контракту між третіми особами укладений на іноземній мові, однак до митного оформлення надано переклад на українську мову, завірений експортером, що ставить під сумнів достовірність даного документа;

- у інвойсі від 11.04.2025 №FV0039/04/2025 відсутня інформація, що даний товар - шини «Призначені виключно для переробки», як зазначено у графі 31.

В зв`язку із наявністю розбіжностей та відповідно до частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту була надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, зокрема: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Позивач подала митному органу заяву від 15.04.2025 № 1, у якій просила визнати заявлену митну вартість (т. 1, а. с. 190-191).

15.04.2025 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2025/000040/2 (т. 1, а. с. 29-31), з графи 33 якого вбачається, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини другої, третьої статті 53 МК України про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості та у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно із статтею 57 МК України. Митну вартість визначено за резервним методом згідно із статтею 64 МК України: товар № 1 на рівні 9,31 євро/шт., згідно з МД від 01.03.2025 №24UA29U5.

Крім того, Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2025/000159, відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із оформленням митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2025/000040/2 від 15.04.2025 (т. 1, а. с. 27-28).

В подальшому, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №25UA59U5 від 15.04.2025 (т. 1, а. с. 34-35).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 27.06.2020 у справі №540/2605/18, від 25.11.2020 у справі №1.380.2019.001657, від 15.04.2021 у справі №804/14964/15, від 02.05.2024 у справі №520/22458/23) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації. Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.

Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 300/784/24.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи (наведені вище по тексту рішення), які підтверджують задекларовану митну вартість товару (контракт з додатками, інвойс, платіжна інструкція, договір з перевізником, експортна декларація, виписка з бухгалтерської документації, висновок судового експерта, висновок експерта Волинської торгово-промислової палати та ін.).

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так, контрактом від 17.11.2020 № К2020-1, з додатками (№№1-8) до нього, визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця (т. 1, а. с. 36-47).

Відповідно до інвойсу № FV 0039/04/2025 від 11.04.2025 вартість товару становить 795,00 євро/3390,20 злотих. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну (т. 1, а. с. 48, переклад т. 1, а. с. 49).

Ціна товару в інвойсі № FV 0039/04/2025 від 11.04.2025 (795,00 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД від 15.04.2025 №25UA07U4 (графа 22).

Суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів - це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД від 15.04.2025 №25UA07U4 фактурна вартість товару відповідає тій, що зазначена в інвойсі № FV 0039/04/2025 від 11.04.2025 (795,00 євро). Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.

Твердження відповідача про наявність розбіжностей у вартості товару в євро, зазначеній в інвойсі, та у декларації країни експорту, яка зазначена в злотих (при конвертації валют), не може бути підставою для коригування митної вартості з огляду на те, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту вартість товару визначається в євро. Згідно з наданим до митного оформлення інвойсом вартість товару визначалась в євро. Тобто, вартість товару у польських злотих сторонами контракту взагалі не визначалась.

Крім того, суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість. Суд зазначає, що будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

При цьому, у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару. Вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована.

Стосовно іншого твердження відповідача (про те, що платіжна інструкція від 14.04.2025 щодо оплати третій стороні не містить відмітки банку та підпису платника, а також не надано переклад на українську мову, завірений експортером, що ставить під сумнів достовірність даного документа), то суд враховує, що використання систем SWIFT, SEPA та інтернет-банкінгу дозволяє здійснювати платежі без фізичних підписів чи банківських відміток.

Крім того, в платіжній інструкції від 14.04.2025 (т. 1, а. с. 107, переклад т. 1, а. с. 108) зазначено, що електронний документ, складений на підставі статті 7 Закону про банківське право, не потребує печатки чи підпису, а відтак відсутні підстави для визнання документа недостовірним, особливо з урахуванням того, що інші надані документи підтверджують реальність здійсненої зовнішньоекономічної операції.

В оскаржуваному рішенні також зазначено, що відповідно до пункту 4.1 додатку №5 від 14.01.2022 платіж за товар проводиться на рахунки Продавця авансом або післяоплатою протягом 10 днів після відвантаження товару, що не відповідає умовам розрахунків згідно інвойсу від 11.04.2025 №FV0039/04/2025 (60 днів) - до 10.06.2025. Проте, відповідно до платіжної інструкції 102JBKLP4 від 16.04.2025 (т. 1, а. с. 50), кошти за товар проплачені 16.04.2025, що відповідає обумовленим термінам, по договору та інвойсу, відтак жодні невідповідності по оплаті відсутні, а твердження митниці не відповідають дійсності.

Суд також зазначає, що відсутність у рахунку-фактурі від 11.04.2025 №FV0039/04/2025 зазначення, що товар-шини-«призначені виключно для переробки», не може розглядатися як невідповідність або порушення вимог митного законодавства, оскільки дана інформація у повному обсязі відображена у графі 31 МД №25UA07U4 від 15.04.2025, яка є основним документом, що підтверджує митний статус товару. Варто зазначити, при цьому рахунок-фактура (інвойс) є комерційним документом, що не передбачає наявності в ньому окремої графи або реквізиту, в якій зазначалась би мета або ціль призначення товару при імпорті. Основною метою інвойсу є фіксація договірної вартості товару та умов постачання, і законодавством не передбачено зазначення в ньому митних чи технічних характеристик, відтак, відсутність такої інформації в інвойсі не впливає на правомірність та достовірність поданих для митного оформлення відомостей, а тому зауваження митниці є безпідставним і таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та суд бере до уваги пояснення позивача про те, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Митним органом не враховано, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів, не зазначено чи за такими ж товаро-супровідними документами поставлявся ідентичний товар, тощо. Тобто не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалося на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 300/784/24.

Суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у ньому, крім номера та дати МД, на підставі яких здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено. Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Митним органом не було надано доказів, які б підтвердили митну вартість товару, визначену відповідачем за резервним методом. Відтак, оскільки суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару з огляду на те, що позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару, а оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, тому з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений платіжною інструкцією від 19.06.2025 № 585 (т. 1, а. с. 26) судовий збір за подання позовної заяви в електронній формі в сумі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 15 квітня 2025 року №UA205030/2025/000040/2.

Стягнути з Волинської митниці (44350, Волинська обл., Ковельський р-н, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 43958385) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх