Справа № 380/3758/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача Шинкар Т.І.,
суддів Іщук Л.П.
Запотічного І.І..,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року про залишення позову без розгляду (головуючий суддя Гулик А.Г.), ухвалену в м. Львові у справі № 380/3758/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Личаківська виправна колонія №30» про визнання бездіяльності протиправною,
19.02.2024 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної установи «Личаківська виправна колонія №30»( далі- ДУ «ЛВК №30»), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Личаківська виправна колонія № 30» щодо невиплати ОСОБА_1 в день звільнення зі служби грошової компенсації за неотримане речове майно;
- зобов`язати Державну установу «Личаківська виправна колонія № 302 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в день звільнення зі служби грошової компенсації за неотримане речове майно за цінами, що діяли на дату звільнення зі служби.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції позивачем було подано апеляційну скаргу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року у справі №380/3758/24 про залишення позову без розгляду скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просив вирішити питання про розподіл між сторонами справи судового збору в розмірі 3028 грн.,сплаченого ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року про залишення позову без розгляду.
Державною установою «Табір для військовополонених «Захід 4» заперечень щодо вказаної заяви не подано.
Питання ухвалення додаткового судового рішення розглянуто апеляційним судом в порядку письмового провадження.
Розглянувши подану заяву, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Перелік правових підстав, за наявності яких суд може ухвалити додаткове рішення, передбачений частиною 1 статті 252 КАС України, зокрема пунктом 3 частини 1 вказаної статті встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 139 КАС України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, компенсуються понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати за рахунок іншої сторони. У разі часткового задоволення адміністративного позову судові витрати розподіляються за принципом пропорційності.
Системний аналіз викладених положень дає підстави для висновку про те, що у випадках передачі справи на новий розгляд або для продовження розгляду розподіл судового збору у справі, водночас й сплаченого за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції що перешкоджає розгляду справи по суті, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що судове рішення про направлення справи для продовження розгляду не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі, таким чином, при ухваленні судового рішення про направлення справи на продовження розгляд розподіл судових витрат не здійснюється.
Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 19.01.2022 у справі №500/2632/19 при вирішенні питання щодо формування єдиної правозастосовчої практики в частині можливості здійснення при ухваленні судового рішення судом касаційної інстанції розподілу судових витрат, понесених стороною під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, у випадку направлення справи на новий розгляд або для продовження розгляду, дійшла висновку, що судові витрати, пов`язані з розглядом відповідної касаційної скарги, підлягають розподілу за результатами нового розгляду спору та ухвалення остаточного рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Також в ухвалі від 19.01.2022 у справі № 500/2632/19 Велика Палата Верховного Суду при вирішенні виключної правової проблеми для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, зазначила таке:
«Так, у справі № 640/6209/19 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановою від 19 березня 2020 року скасував ухвалу суду апеляційної інстанції та повернув на новий розгляд справу до цього ж суду для вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
Проаналізувавши зазначені судові рішення, ухвалені касаційними судами різних юрисдикцій, зокрема, щодо вирішення питання розподілу судових витрат (ухвалення додаткових судових рішень), Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом з тим у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Слід звернути увагу, що у постанові від 09 жовтня 2024 року апеляційний суд не переглядав справу по суті позовних вимог, а направивши її до суду першої інстанції для продовження розгляду у зв`язку з допущеними порушеннями норм процесуального права, тому судові витрати за окреслених обставин розподілу не підлягали.
Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 11.11.2020 у справі № 809/1649/15, та Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 23.06.2020 у справі № 808/3013/16, від 26.01.2021 у справі № 808/3691/17, від 26.08.2021 у справі № 520/12/20, від 17.11.2022 у справі № 300/6211/21, від 08.06.2023 у справі № 640/6686/19 та від 06.11.2023 у справі № 604/210/22.
Як вже зазначалось раніше, у заяві ОСОБА_1 просив вирішити питання про розподіл між сторонами справи судового збору в розмірі 3028 грн., який позивач сплатив при зверненні до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року про залишення позову без розгляду.
Проте постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 380/3758/24 не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи внаслідок направлення її до Львівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду, оскільки судом апеляційної інстанції не було прийнято рішення по суті спору, а відтак апеляційний суд не повинен вирішувати питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору. Всі понесені судові витрати має розподілити саме суд першої інстанції за наслідком розгляду спору по суті.
За таких обставин, відсутні також і підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №380/3758/24.
Керуючись статтями 132, 248, 252, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №380/ 3758/24 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. І. Запотічний