Справа № 500/3667/25
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/3667/25

29 вересня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), грошову допомогу на оздоровлення з 08.03.2022 по 30.06.2022 включно без врахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 08.03.2022 по 30.06.2022 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням виплачених сум.

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), грошову допомогу на оздоровлення з 08.03.2022 по 19.05.2023 включно без врахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 08.03.2022 по 19.05.2023 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 23.06.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк, достатній для усунення її недоліків (із зазначенням способу їх усунення) до 10 (десяти) днів з моменту вручення даної ухвали.

Відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху від 23.06.2025 позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви шляхом: подання доказів нарахування та виплати грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 08.03.2022 по 30.06.2022; подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням та доказами поважності причин його пропуску за період з 19.07.2022, зокрема копією грошового атестату, виданого Військовою частиною НОМЕР_2 при звільненні з військової служби, або ж зменшити позовні вимоги з урахуванням строку звернення до суду.

На виконання вимог вказаної ухвали, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування вказаної заяви заначено, що грошовий атестат ОСОБА_1 не видавався і взагалі про те, що він мав бути йому виданий він дізнався з ухвали суду. Інформацію про розмір грошового забезпечення позивач отримав з відповіді на адвокатський запит №1498/865 нт від 10.03.2025, яку отримано засобами поштового зв`язку 18.03.2025. Таким чином, враховуючи те, що позивачем при звільненні не було отримано грошовий атестат та лише 18.03.2025 позивач дізнався інформацію про обсяг та характер виплачених йому сум грошового забезпечення за період проходження служби, вважає, що строк звернення до адміністративного суду пропущений з поважних причин.

Суд враховує, що для правильного вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами за період з 19.07.2022 слід з`ясувати наявність/відсутність у відповідачів документального підтвердження ознайомлення позивача з розміром та складовими нарахованого та виплаченого у спірному періоді грошового забезпечення, як-то докази направлення/видачі розрахункових листів, довідок про грошове забезпечення тощо.

Ухвалою суду від 10.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено, що вирішення питання про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду буде здійснено за наслідками розгляду відзиву на адміністративний позов. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, ІНФОРМАЦІЯ_2 та Військовою частиною НОМЕР_2 подано до суду відзиви. Заперечуючи проти позову, Військова частина НОМЕР_2 послалась, зокрема, на те, що позивач був виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 19.12.2024. Терміни здійснення позивачеві виплат (і, відповідно, терміни, у які він дізнався про стверджуване ним порушення своїх прав) є наступними. Згідно із абз. 3 п. 8 розд. I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (із подальшими змінами), у редакції, чинній на період існування спірних правовідносин, грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий. Позивач ж звернувся до суду 18.06.2025, пропустивши строки звернення до суду щодо перерахунку: грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, грошову допомогу на оздоровлення Військовою частиною НОМЕР_2 .

У відповіді на відзив позивач відзначив, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби 19.12.2024 та з в день звільнення йому мав бути виданий грошовий атестат. Однак, як вбачається з грошового атестату, витребуваного ухвалою суду, останній хоч і був датований 19.12.2024, але в цей день він не був виданий позивачу, що й підтверджується відсутністю у даному грошовому атестаті особистого підпису останнього. Більше того, в грошовому атестаті відсутній детальний розрахунок грошового забезпечення і фактично наявна інформація лише про виплати грошового забезпечення за останній місяць служби, (розрахунок якого визначався не розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених станом на певну дату, а твердою грошовою сумою 1762 грн), а не весь період проходження військової служби. Лише після надсилання адвокатського запиту з метою перевірки правильності нарахування та виплати грошового забезпечення за час проходження військової служби та отримання у відповідь від військової частини копії картки особового рахунка військовослужбовця стало очевидним, що розрахунок грошового забезпечення було здійснено з порушенням встановленого порядку..

У запереченні Військова частина НОМЕР_2 вказує, що позивач неодноразово визнавав ту обставину, що жодних претензій до цього відповідача не має, а отже, жодних порушень його прав таким не було допущено (зокрема, і в частині правильності нарахування грошового забезпечення). З рапортом щодо неправильного нарахування грошового забезпечення до Військової частиною НОМЕР_2 ОСОБА_1 не звертався, також цю обставину підтверджує рапорт на звільнення ОСОБА_1 , в якому небуло ніяких вимог, щодо перерахунку грошового забезпечення. Тільки майже через 6 місяців після звільнення з військової служби у запас ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою, про визнання протиправними дії Відповідачів щодо обчислення і виплати грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), грошову допомогу на оздоровлення без врахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, до суду.

Ухвалою суду від 25.08.2025 допущено в справі заміну відповідача Військової частини НОМЕР_2 на його правонаступника Військову частину НОМЕР_1 . Постановлено розгляд справи розпочати спочатку та проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання чи є причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами поважними, суд зазначає наступне.

Положення ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебували на публічній (військовій) службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці при визначенні її розміру. Такі правовідносини регулюються положеннями ст.233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками позовної давності.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Так, вищезазначеним Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX ч.1, 2 ст.233 КЗпП України було викладено у наступній редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)."

Таким чином, шляхом внесенням до ст.233 КЗпП України вказаних змін, законодавець увів процесуальні строки для звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати.

При цьому, слід вказати, що ч.1 ст.233 КЗпП України передбачає загальний строк для звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору, а ч.2 ст.233 КЗпП України загальний строк для звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

Однак, п.1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України передбачає, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду, у постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23, вирішуючи питання щодо застосування ст.233 КЗпП України, в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, дійшов висновків, що якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії ст.233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19.07.2022, та були припинені на момент чинності дії ст.233 КЗпП України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19.07.2022, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням ст.233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19.07.2022 підлягають застосуванню норми ст.233 КЗпП України (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин").

У пункті 77 цієї постанови Верховного Суду вказано, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (у частині вимог за період з 19.07.2022 по 30.03.2023) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

На час проходження військової служби позивачем у військовій частині та на даний час механізм фінансового забезпечення військових частин регулюється Правилами організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затвердженими наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 № 280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 22.04.2021 № 104, далі Правила).

Відповідно до пп.4.3 п.4 Правил начальник фінансового органу під час зняття військовослужбовців з грошового забезпечення (у тому числі в разі відрядження військовослужбовців до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) повинен забезпечити їх належним грошовим забезпеченням і не пізніше дня остаточного розрахунку з військовослужбовцем видати грошовий атестат про здійснені виплати та утримання в порядку, установленому цими Правилами.

За змістом пп.11.1 п.11 Правил грошовий атестат видається військовослужбовцю військовою частиною, в якій він перебуває на грошовому забезпеченні, у таких випадках: вибуття до нового місця служби (навчання) з виключенням зі списків особового складу військової частини; зарахування військової частини, що не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, на фінансове забезпечення від однієї військової частини до іншої; звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби); відрядження військовослужбовців до органів виконавчої влади та інших цивільних установ із залишенням на військовій службі.

Згідно з положеннями пп.11.2 п.11 Правил на грошовому атестаті зазначаються, серед іншого, розмір окладу за військовим званням і виплачена сума, тарифний розряд за останньою займаною посадою, розмір посадового окладу та виплачена сума, розмір надбавки за вислугу років та виплачена сума, виплачені щомісячні додаткові види грошового забезпечення, виплачені одноразові додаткові види грошового забезпечення, виплачена грошова допомога на оздоровлення, виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

У пп.11.3 п.11 Правил визначено, що грошовий атестат виписується у двох примірниках на кожного військовослужбовця окремо (друкованим способом або ручкою), підписується командиром військової частини і начальником фінансового органу і засвідчується особистим підписом власника грошового атестата та відтиском гербової печатки з найменуванням частини, зазначеної в атестаті, та реєструється в журналі реєстрації вихідної документації. Перший примірник грошового атестата видається під підпис у картці особового рахунку військовослужбовця, в якій зазначається дата його видачі, а другий залишається в діловодстві фінансового органу військової частини.

Отже, у день звільнення з військової служби з військовослужбовцем має бути проведений повний розрахунок грошового забезпечення та виданий грошовий атестат, й відтоді бере початок відлік строку звернення до суду у такій категорії спорів із вимогами за період з 19.07.2022.

Як встановлено судом, наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 19.12.2024 №354 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Водночас позивач стверджує, що при звільненні ним не було отримано грошовий атестат та лише 18.03.2025 він дізнався інформацію про обсяг та характер виплачених йому сум грошового забезпечення за період проходження служби з відповіді на адвокатський запит №1498/865 нт від 10.03.2025, яку отримано засобами поштового зв`язку.

Як слідує з долученої до відповіді на адвокатський запит картки особового рахунку військовослужбовця за 2022-2024 роки, в такій міститься інформація про розмір грошового забезпечення в розрізі всіх видів грошового забезпечення.

Разом з цим, у вказаній картці особового рахунка військовослужбовця у графі 19 "Дата і номер виданого грошового атестата", графі 20 "Підпис про отримання грошового атестата" також відсутній підпис про отримання грошового атестата.

Дослідження змісту клопотання про поновлення строку звернення до суду дає підстави для висновку, що позивач чітко та послідовно вказав обставини, які, за його позицією, унеможливили своєчасне звернення до суду.

Разом з тим, відповідачами не надано докази ознайомлення позивача з розміром та складовими нарахованого та виплаченого у спірному періоді грошового забезпечення, як-то докази направлення/видачі розрахункових листів, довідок про грошове забезпечення тощо.

Отже початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (у частині вимог про нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом отримання відповіді на адвокатський запит (картки особового рахунку працівника) 18.03.2025.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд дійшов висновку, що строк звернення з цим позовом до адміністративного суду пропущений з поважних причин та підлягає поновленню, що свідчить про необхідність продовження розгляду справи в силу вимог ч.14 ст.171 КАС України.

Керуючись ст.121, 171, 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

Визнати поважними підстави пропуску та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Продовжити розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 29 вересня 2025 року.

Суддя Мандзій О.П.