Справа № 520/5716/25
Суддя: Демченко С. В.
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/5716/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2025 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Демченко С.В.,
представника позивача Бочарова Д.Є.,
представника відповідача Пилипенко О.С.,
третя особа - ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання Кошова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи: поліцейський 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Ільященко Любов Василівна, інспектор 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Кривенко Ігор Володимирович, інспектор 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Коц Сергій Володимирович про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
14 березня 2025 року адвокат Бочаров Д.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВІ № 1287231 від 13 березня 2025 року, звернувся засобами «Електронний суд» до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративною позовною заявою до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області, в якій просив визнати протиправними дії представників УПП в Харківській області ДПП, а саме: Ільященко Любові Василівни, Кривенка Ігоря Володимировича та Коц Сергія Володимировича щодо безпідставної зупинки 04 лютого 2025 року транспортного засобу Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо направлення ОСОБА_1 на проходження освідування та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 лютого 2025 року екiпаж 6104 УПП в Харківській області ДПП у складі поліцейського 5 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП Ільященко Л.В., інспектора 5 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП Кривенка І.В., інспектора 6 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП Коц С.В., зупинили за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 118, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 ,. нібито за порушення ним правил дорожнього руху, а саме: «перестроювання перед перехрестям з однієї полоси в іншу». Під час спілкування співробітники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, після чого склали стосовно позивача протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. На переконання позивача, дії працівників поліції, які полягали у безпідставній зупинці транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , направлення його на освідування та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не ґрунтуються на засадах, визначених чинним законодавством України. Зокрема, у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки 04 лютого 2025 року транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Одразу після зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомили ОСОБА_3 про те, що він нібито перебуває у стані наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, як вбачається зі змісту відеозапису від 04 лютого 2025 року, під час висловлення працівниками поліції ОСОБА_1 пропозиції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, представники УПП в Харківській області ДПП не повідомили жодної з передбачених п. 4 Розділу 1 Інструкції № 1452/735 ознак наркотичного сп`яніння, при цьому фактична наявність у ОСОБА_1 хоча б однієї із зазначених у графі «опис установлених даних» в протоколі серії ЕПР1 № 237996 ознак наркотичного сп`яніння не була зафіксована представниками поліції на відеозаписі. Працівники поліції не обґрунтували належними та допустимими доказами факту наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що свідчить про безпідставність та протиправність дій представників поліції. Звернув увагу на те, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 порушили вимоги п. 4, 5 Розділу ІІ Інструкції № 1026 та здійснили неналежне (неповне) фіксування засобами технічної фіксації усієї події, що мали місце 04 лютого 2025 року, не роз`яснили ОСОБА_1 передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП права та обов`язки.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року справу передано до Слобідського (Комінтернівського) районного суду м. Харкова за підсудністю.
Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
20 травня 2025 року представник ДПП та УПП в Харківській області Пилипенко О. подала до суду клопотання про закриття провадженні у справі.
Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 24 червня 2025 року справу передано до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2025 року головуючим у справі визначено суддю Демченко С.В.
Ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 22 та 24 липня 2025 року адміністративну позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

11 вересня 2025 року представник ДПП та УПП в Харківській області Пилипенко О. подала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з вимогами, а саме: визнання протиправними дії представників УПП в Харківській області ДПП Ільященко Л.В., Кривенка І.В. та Коц С.В. щодо безпідставної зупинки 04 лютого 2025 року транспортного засобу Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , направлення позивача на проходження освідування та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 237996 від 04 лютого 2025 року за ст. 130 КУпАП. Тобто позивач оскаржує дії поліцейських УПП в Харківській області щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зауважила на тому, що оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху здійснюється ними на виконання покладених на них функцій та завдань, а дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення не породжують правових наслідків для позивача. Отже вимоги про визнання протиправними дій працівників поліції щодо складання стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Відповідність та законність дій щодо складання протоколу має оцінюватися судом (суддею), у провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону. Питання щодо законності складання протоколу про адміністративне правопорушення вирішується судом, який розглядає справу про адміністративне правопорушення у порядку, визначеному КУпАП.

11 вересня 2025 року від представника позивача адвоката Бочарова Д.Є. на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких викладені доводи аналогічні викладеним у позові.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Пилипенко О.С. про закриття провадження в адміністративній справі за вказаним позовом.

Позивач та представник позивача адвокат Бочаров Д.Є. у судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі та просили його задовольнити. Представник позивача пояснив, що на даний час адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за фактом подій, що мали місце 04 лютого 2025 року, перебуває на розгляді в суді, рішення по ньому не прийнято. Зазначив, що незаконні дії працівників поліції щодо безпідставної зупинки ОСОБА_1 , направлення його на проходження освідування та складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП до керівництва не оскаржували, оскільки вважають що законом передбачено альтернативне право особи або оскаржити незаконні дії посадової особи до керівництва, або одразу звернутись до суду.

Представник відповідача Пилипенко О.С. у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову.

Третя особа - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову.

Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що 04 лютого 2025 року поліцейська 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Ільященко Л.В. склала стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 237996 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 237996 від 04 лютого 2025 року ОСОБА_1 04 лютого 2025 року о 06 годині 54 хвилини керував автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Харкові по пр-т Героїв Харкова, 118, з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я що зафіксовано на бодікамери, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів позовної заяви долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 лютого 2025 року, у якому в графі "результати огляду" зазначено «огляд не проводився, відмова».

Зі змісту рапорта інспектора взводу 2 роти 6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП Коц С. вбачається, що 04 лютого 2025 року у складі екіпажу 6104 (Коц, Кривенко, Ільяшенко) на підставі ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» зупинено транспортний засіб Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , в якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: вираження тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у ЗОЗ КНП ХОР ОКНП відмовився, у зв`язку з чим стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 237996 від 04 лютого 2025 року.

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Положеннями п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Адміністративне розслідування являє собою адміністративно-процесуальну процедуру, що складається із сукупності адміністративно - процесуальних дій, спрямованих на збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У ст. 254 КУпАП зазначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до приписів ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З аналізу викладеного вище вбачається, що дані, які містяться в протоколі, в силу вимог статті 251 КУпАП, є доказами, які підлягають оцінці судом в порядку ст. 252 цього ж кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідність та законність дій щодо складання протоколу та долучення до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності інших доказів має оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 221 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП здійснюють судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Аналіз викладеного свідчить, що правильність складання протоколів зобов`язаний перевіряти орган, до компетенції якого віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якій протокол є доказом.

Суд зауважує на тому, що факт складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про фактичну вину особи в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні. Протокол про адміністративне правопорушення є носієм доказової інформації, яка в подальшому може бути використана органом, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення з метою прийняття рішення щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення в діях особи.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 березня 2019 року у справі № 712/7385/17 сформулювала висновок, що дії суб`єкта владних повноважень щодо складання протоколу без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують її права.

Крім того, Велика Палати Верховного Суду досліджувала питання порядку оскарження дій працівників поліції у разі складання протоколу про адміністративне правопорушення та у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 638/3490/18 сформулювала такі висновки. Складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Застосовним до розглядуваної справи є також висновок Верховного Суду, сформульований у постанові від 22 червня 2023 року у справі № 752/5417/19, про те, що факт складання поліцейським протоколу не вказує на фактичну вину особи в ДТП. Протокол є носієм доказової інформації, яка в подальшому може бути використана органом, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення з метою прийняття рішення щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення в діях особи. Протокол фіксує обставини та факти виявлених порушень законодавства та не є рішенням, що створює правові наслідки і не змінює стан суб`єктивних прав особи, оскільки таким рішенням є постанова, яка приймається на підставі протоколу.

Отже, протокол фіксує обставини та факти виявлених порушень законодавства та не є рішенням, що створює правові наслідки і не змінює стан суб`єктивних прав, в даному випадку для позивача, оскільки таким рішенням є постанова, яка приймається на підставі протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує дії представників УПП в Харківській області ДПП, а саме: Ільященко Любові Василівни, Кривенка Ігоря Володимировича та Коц Сергія Володимировича щодо безпідставної зупинки 04 лютого 2025 року транспортного засобу Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо направлення ОСОБА_1 на проходження освідування та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає, що оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП здійснювалося ними на виконання покладених на них функцій та завдань, а дії зі складання протоколу про адміністративне правопорушення не породжують правових наслідків для позивача.

Суд бере до уваги положення ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

У контексті спірних правовідносин слід наголосити, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом із тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Отже, відповідність протоколу про адміністративне правопорушення (за формою чи змістом) вимогам закону, складення його уповноваженою особою, а також правомірність інших дій (бездіяльності) працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення може бути встановлено судом лише у справі про адміністративне правопорушення.

У статті 285 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч.3 ст.286 КАС України встановлений чіткий та виключний перелік видів рішень, які за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З аналізу цієї статті слідує, що до місцевого загального суд як адміністративного суду дійсно можуть бути оскаржені як рішення, так дії і бездіяльність суб`єктів владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, але остаточне судження суд може прийняти лише щодо рішення суб`єкта владних повноважень, залишивши його без змін, чи скасувавши його, а дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, на які скаржиться особа, яка звернулась із позовом, можуть оцінюватись лише у сукупності під час перевірки законності прийняття оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.

У цьому випадку, якщо особа не згодна з діями чи бездіяльністю посадових осіб під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, окремо вона може оскаржити їх лише звернувшись зі скаргою до органу, якому підпорядковані ці особи, цього права позивач не позбавлений.

Враховуючи викладене, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені позивачем доводи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, оскільки правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення та інші дії (бездіяльність) працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення може бути встановлено судом виключно під час розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи: поліцейський 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Ільященко Любов Василівна, інспектор 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Кривенко Ігор Володимирович, інспектор 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Коц Сергій Володимирович про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста 3,

Третя особа - поліцейський 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Ільященко Любов Василівна, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315 А,

Третя особа - інспектор 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Кривенко Ігор Володимирович, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315 А,

Третя особа - інспектор 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Коц Сергій Володимирович, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315 А.

Повний текст рішення складений та підписаний 25 вересня 2025 року.

Суддя С. В. Демченко