Справа № 340/8180/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 340/8180/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 в адміністративній справі №340/8180/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці на підставі рішення ВЛК, після тяжкого поранення за періоди: з 20.04.2024 по 24.04.2024 - 4 дні; з 24.04.2024 по 15.05.2024 - 22 дні; з 15.05.2024 по 04.06.2024 - 22 дні; з 28.06.2024 по 05.07.2024 - 8 днів; з 19.07.2024 по 13.08.2024 - 26 днів; з 04.10.2024 по 16.10.2024 - 13 днів; з 18.10.2024 по 07.11.2024 - 21 день; з 30.11.2023 року по 29.12.2023 - 30 днів; з 05.06.2024 по 27.06.2024 - 23 дні;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці на підставі рішення ВЛК, після тяжкого поранення за періоди: з 20.04.2024 по 24.04.2024 - 4 дні; з 24.04.2024 по 15.05.2024 - 22 дні; з 15.05.2024 по 04.06.2024 - 22 дні; з 28.06.2024 по 05.07.2024 - 8 днів; з 19.07.2024 по 13.08.2024 - 26 днів; з 04.10.2024 по 16.10.2024 - 13 днів; з 18.10.2024 по 07.11.2024 -21 день; з 30.11.2023 по 29.12.2023 - 30 днів: з 05.06.2024 по 27.06.2024 - 23 дні.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 в адміністративній справі №340/8180/24 позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог відмовити в повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

02.10.2023 позивач ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання отримав поранення.

19.10.2023 ОСОБА_1 була надана довідка № 482 від 19.10.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) в якій зазначено, що 02.10.2023 одержав: АКБ, МВТ, забій правого колінного суглобу. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання з утримання позиції на околиці населеного пункту Макіївка, Сватівського району, Луганської області, під час артилерійського та стрілецького обстрілу збройними формуваннями російської федерації.

Позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Центральна міська лікарня Кропивницької міської ради» неврологічному відділенні з 27.10.2023 по 07.11.2023.

З 08.11.2023 по 29.11.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Центральна міська лікарня Кропивницької міської ради» реабілітаційному відділенні, що підтверджується випискою № 6883 від 29.11.2023 року.

29.11.2023 військово-лікарська комісія комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня Кропивницької міської ради» провела обстеження та видано довідку № 113, в якій зазначено «Стан після перенесеної повторної МВТ (29.03.2023, 02.10.2023) ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма. Виражений тривожно-депресивний синдром зі стійкою інсомнією, цефалгією мігненоподібного характеру. Помірні вестибулопатичні порушення. Гостра двобічна нейросенсорна приглуховатість змішаного характеру без порушення цілісності барабанних перетинок. Післятравматичний артроз І-ІІІ ст.правого колінного суглобу з пошкодженням волокон передньої хрестоподібної зв`язки з вираженим порушенням функції суглобу, комбінованою контрактурою, вираженим больовим синдромом, порушенням функції ходи та опори. Травма, ТАК, повязана із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми № 482 від 19.10.2023 видана командиром військової частини НОМЕР_1 . Категорія травми: Тяжка. Потребує відпустки для лікування після травми на 30 (тридцять) календарних днів.

01 лютого 2024 року позивачу було проведено огляд у військово-лікарській комісії в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується Довідкою № 810 від 01.02.2024. Вважаючи, що прив`язка до поранення в довідці зазначена не правильно, позивач оскаржив рішення ВЛК до 12 регіональної ВЛК. Скарга була задоволена. Було переглянуте рішення ВЛК від 01.02.2024 про перегляд причинного зв`язку отриманої травми та зазначено, що травма, пов`язана із захистом Батьківщини.

Позивач перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Центральна міська лікарня Кропивницької міської ради» з 22.04.2024 по 24.04.2024, що підтверджується випискою № 2779 від 24.04.2024.

З 24.04.2024 по 15.05.2024 ОСОБА_1 перебував в реабілітаційному відділенні комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради з діагнозом постравматичний артроз правого колінного суглобу 1 ст. з пошкодженням внутрішнього меніску правого колінного суглобу 1 ст. з пошкодженням внутрішнього меніску правого колінного суглобу, блокада суглобу, виражений больовий синдром. Зазначене підтверджується Випискою № 2542 від 15.05.2024.

15 травня 2024 року ОСОБА_1 було проведено огляд військово-лікарської комісії в комунальному некомерційному підприємстві «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради. Про зазначене свідчить Довідка № 270 від 15.05.2024 р. та Постанова військового-лікарської комісії КНП «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради. Відповідно до Довідки № 270 від 15.05.2024 та постанови ВЛК від 15.05.2024 року діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми, поранення, контузії, каліцтва: Посттравматичний артроз правого колінного суглобу l ст з пошкодженням внутрішнього меніску правого колінного суглобу. Блокада суглобу, виражений больовий синдром. Наслідки перенесених повторних МВТН 29.03.2023, 02.20.2023 ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми у вигляді цефалічного синдрому, диссомнії, суб`єктивного вушного шуму. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми № 482 від 19 жовтня 2023 року підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 . Категорія травми: Тяжка (згідно класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості зазначеному в Наказі МОЗ України від 04.07.2007р. №370). На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує лікування у КПН «КОЛ КОР».

З 15.05.2024 по 04.06.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради».

03 червня 2024 року позивачу було проведено огляд військово-лікарською комісією в комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», що підтверджується довідкою № 774 від 03.06.2024 року. В Довідці ВЛК зазначено, що захворювання ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Довідка ВЛК від 03.06.2024 року була оскаржена до 11 регіональної військово- лікарської комісії та скарга була задоволена. В Протоколі № 2259 від 28.08.2024 року зазначено, що травма ТАК пов`язана із захистом Батьківщини. Постанова про причинний зв`язок захворювання згідно довідки № 774, виданої 03.06.2024 року ВЛК КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» - Відміняється. Тяжкість поранення в довідці не зазначена, але зазначена в Довідці № 270 від 15.05.2024.

З 28.06.2024 по 05.07.2024 року Позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП Новоархангельській багатопрофільній лікарні, про що свідчить виписка із медичної карти стаціонарного хворого №2586 від 05.07.2024. Діагноз Стан після оперативного лікування і артроскопії правого колінного суглобу.

09.07.2024 в/ч НОМЕР_3 проводився огляд ВЛК, що підтверджується Довідкою ВЛК № 2782 від 09.07.2024, в якій зазначено, що позивач потребує реабілітації КНП «ЦРЛ КРР» терміном 21 день. Довідка ВЛК № 2782 від 09.07.2024.

З 19.07.2024 по 13.08.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Кропивницькій центральній районній лікарні про що свідчить виписка із медичної карти стаціонарного хворого №2239/2240/73 від 13.08.2024. Діагноз Стан після оперативного лікування і артроскопії правого колінного суглобу.

З 04.10.2024 по 16.10.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в обласному кардіологічному центрі Харківської обласної ради. Діагноз стан після артроскопії 21.05.24 правого колінного суглобу. Синовіт. Больовий синдром. Тимчасове порушення функцій правого колінного суглобу. Зазначене підтверджується випискою № 6123 від 16.10.2023.

З 18.10.2024 по 07.11.2024 позивач перебував на стаціонарі в Дочірньому підприємстві «Клінічний санаторій «Курорт Березівські мінеральні води» ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Зазначене підтверджується випискою із медичної карти № 75669920 від 07.11.2024.

02.10.2024 позивач звернувся до відповідача з рапортом в якому просив розглянути питання щодо виплати додаткової винагороди на час лікування після поранення 02.10.2023.

15.10.2024, відповідач, листом за № 3044 від 15.10.24 зазначив, що позивач вибував на лікування з приводу хвороби, а не з приводу поранення і тому виплата додаткової винагороди на період лікування не передбачена.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-Х на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку російської федерації та проведенням активних бойових дій, який триває й наразі.

Відповідно до п.2,3 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України» військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Кабінет Міністрів України 28.02.2022 на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію» прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2023 №400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168» (далі Постанова №400) пункт 1 Постанови №168 доповнено абзацами такого змісту:

«Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла);».

Постанова №400 набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

З аналізу наведених норм Постанови №168 висновується про встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а саме:

пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень належить включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402, тут і надалі в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І цього Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до визначення, закріпленого у пункті 1.2 цієї глави військово-лікарська експертиза це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби.

Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 закріплено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців врегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення №402.

Згідно з пунктом 6.5 зазначеної глави, для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.

Пунктом 6.11 передбачено, що постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Положеннями пункту 6.14 закріплено, що загальний термін безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні у військових (цивільних) лікувальних закладах, включаючи і відпустку за станом здоров`я, у мирний час не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз 10 місяців.

Згідно з пунктом 6.34 Положення №402, в особливий період лікування військовослужбовців має бути закінчене у закладі охорони здоров`я (установі) (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міноборони від 07 червня 2018 року №260 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197) (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 Розділу 1 Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного часу, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок №260).

Пунктом 9 розділу XXXIV передбачено, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Абзацом 3 п.10 розділу XXXIV передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 11 розділу XXXIV передбачено, що Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що 02.10.2023, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання з утримання позиції на околиці населеного пункту Макіївка, Сватівського району, Луганської області, під час артилерійського та стрілецького обстрілу збройними формуваннями російської федерації, позивач отримав поранення АКБ, МВТ, забій правого колінного суглобу, що підтверджується довідкою № 482 від 19.10.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

9.11.2023 військово-лікарська комісія комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня Кропивницької міської ради» провела обстеження та видано довідку № 113, в якій зазначено «Стан після перенесеної повторної МВТ (29.03.2023, 02.10.2023) ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма. Виражений тривожно-депресивний синдром зі стійкою інсомнією, цефалгією мігненоподібного характеру. Помірні вестибулопатичні порушення. Гостра двобічна нейросенсорна приглуховатість змішаного характеру без порушення цілісності барабанних перетинок. Післятравматичний артроз І-ІІІ ст.правого колінного суглобу з пошкодженням волокон передньої хрестоподібної зв`язки з вираженим порушенням функції суглобу, комбінованою контрактурою, вираженим больовим синдромом, порушенням функції ходи та опори. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми № 482 від 19.10.2023 видана командиром військової частини НОМЕР_1 . Категорія травми: Тяжка. Потребує відпустки для лікування після травми на 30 (тридцять) календарних днів.

Періоди перебування позивач на стаціонарному лікуванні у різних закладах охорони здоров`я підтверджуються відповідними виписками, які наявні в матеріалах справи та вказані вище.

Періоди перебування позивача у відпустці на підставі рішення ВЛК після тяжкого поранення підтверджуються рішеннями ВЛК, які наявні в матеріалах справи та вказані вище.

Наведене свідчить про те, що травма позивача є такою, що пов`язана із захистом Батьківщини.

Положеннями Постанови №168 передбачено, що така винагорода виплачується за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Також, колегія суддів зазначає, що Постановою №168 чітко передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень для осіб, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, зміст вказаної Постанови №168 свідчить про те, що вказана додаткова винагорода виплачується як і особам, які отримали поранення, так і таким, що отримали контузію, травму або каліцтво, яке пов`язане із захистом Батьківщини.

З огляду на те, що в довідці про обставини травми № 482 від 19.10.2023 підтверджено, що отримана позивачем травма 02.10.2023 року пов`язана із захистом Батьківщини, поранення є тяжкого ступеню, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що зауваження відповідача є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що необхідною умовою для додаткової винагороди є безперервне стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я, суд відхиляє, адже, як було зазначено вище, Постанова №168 не містить жодних посилань на обов`язковість безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні/відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції правомірно встановлено, що обидві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме, пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

З огляду на викладене, Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, позивачем не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 в адміністративній справі №340/8180/24,- залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 в адміністративній справі №340/8180/24,- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Сафронова

суддя С.В. Білак