Справа № 160/6567/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2025 року м.Дніпросправа № 160/6567/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі № 160/6567/24 (суддя Кучугурна Н.В., справа розглянута в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ-АЛЬ» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІ-АЛЬ» (далі - позивач) звернулося до суду із позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці (далі - відповідач) про коригування митної вартості товарів № UA205030/2024/000006/2 від 07.02.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Волинської митниці № UA205030/2024/000025 від 07.02.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність оскаржених актів, прийнятих відповідачем, оскільки вважає, що ним подано до митного органу повний пакет необхідних документів, які не мали розбіжностей і містили усі необхідні відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості за заявленим методом (за ціною договору).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Із рішенням суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності:

- згідно інвойсу від 06.02.2024 № 13874/H вартість товару становить 776,5 євро або 3360,5367 польських злотих (згідно курсу в інвойсі PLN/EUR - 4,3278), згідно митної декларації країни експорту від 06.02.2024 №24PL301010E0155014 вартість товару становить 3398 польських злотих;

- згідно заявки на перевезення від 06.02.2024 № б/н маршрут перевезення Hrubieszow КПП Угринів, згідно довідки про транспортні витрати від 07.02.2024 № б/н маршрут перевезення Hrubieszow МП Устилуг;

- згідно заявки на перевезення від 06.02.2024 № б/н сума інвойсу 770 євро, сума інвойсу від 06.02.2024 № 13874/H становить 776,5 євро..

Представником позивача було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає рішення законним і обґрунтованим. Просить залишити рішення суду першої інстанції у даній справі без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сі-Аль» () зареєстровано 02.08.1994, про що 18.10.2005 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вчинено запис 1 018201, основний вид економічної діяльності за кодом КВЕД 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю

26.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сі-Аль» (Україна), Покупець за договором та компанією JURMIR J.M.W Rudzinscy Sp.Jawna (Польща), Продавець за договором було укладено контракт №260523. Відповідно до п.1.1 Контракту, Продавець продає, а Покупець купує «Товар» на умовах, обумовлених в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до Специфікації №1 від 26.05.2023 до Контракту №260523 від 26.05.2023, сторонами було погоджено поставку товару «Безосадовий гідрофобний заповнювач швів Mapestone PFS-1 (Neutro)», у кількості 450 шт., ціна 12,80 EURO, «Безосадовий гідрофобний заповнювач швів Mapestone PFS-1 (Dark Grey)», у кількості 500 шт., ціна 15,53 EURO. Загальна сума Специфікації № 1 13525,00 EURO.

Крім того, у вищевказаній Специфікації сторони погодили строк поставки: 1 тиждень з моменту отримання оплати; умови оплати: 100% передоплата; умови поставки: FCA Хрубешув (Польша) згідно Інкотермс 2010.

На виконання пункту 5.1. контракту та Специфікації № 1, ТОВ «Сі-Аль» сплатило на розрахунковий рахунок компанії JURMIR J.M.W Rudzinscy Sp.Jawna (Польща) суму, визначену в Специфікації - 13 525,00 EURO.

З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, які надійшли на адресу ТОВ «Сі-Аль» представником позивача до Волинської митниці подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД): №24UA64U8 від 11.10.2023 та №23UA12U8 від 07.02.2024, в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною контракту (основний метод).

На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з указаною митною декларацією надано документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, що перелічені у графі 44 цієї МД, зокрема: пакувальний лист (Packing list) б/н від 06.02.2024; рахунок-проформа №00047/Н від 26.05.2023; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №13874/Н від 06.02.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) №13874/Н від 06.02.2024; декларація про походження товару (Declaration of origin) №13874/Н від 06.02.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми ЕUR.1 №PL/MF/AS0270350 від 06.02.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару №2 від 08.06.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від №44 від 07.02.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 07.02.2024; контракт №260523 від 26.05.2023; додаткова угода №1 від 26.05.2023 до контракту №260523 від 26.05.2023; договір про надання послуг митного брокера №25062022/3 від 25.06.2022; договір про перевезення №44 від 06.02.2024; заявка б/н від 06.02.2024; інформаційний лист від 30.06.2023; комерційна пропозиція від 25.05.2023; паспорт безпеки від 26.05.2023; технічна інформація від 26.05.2023; копія митної декларації країни відправлення 24PL301010Е0155014 від 06.02.2024.

При перевірці документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості, встановлено такі розбіжності та відсутність належних відомостей, що підтверджують всі складові числових митної вартості:

1) згідно інвойсу від 06.02.2024 №13874/Н вартість товару становить 776,5 євро або 3360,5367 польських злотих (згідно курсу в інвойсі PLN/EUR - 4,3278), згідно митної декларації країни експорту від 06.02.2024 №24PL301010Е0155014 вартість товару становить 3398 польських злотих;

2) згідно заявки на перевезення від 06.02.2024 № б/н маршрут перевезення Hrubieszow-КПП Угринів, згідно довідки про транспортні витрати від 07.02.2024 № б/н маршрут перевезення Hrubieszow - МП Устилуг;

3) згідно заявки на перевезення від 06.02.2024 № б/н сума інвойсу 770 євро, сума інвойсу від 06.02.2024 № 13874/Н становить 776,5 євро.

Враховуючи викладене та посилаючись на ч.5 ст.54 Митного кодексу України, відповідач з метою упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Згідно частини 6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні У нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Листом від 07.02.2024 вих.№07/01 представник позивача повідомив митницю, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару надаватись не будуть та висловив прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки наданих до митного оформлення документів та проведення відповідних консультацій з декларантом Волинською митницею прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA205030/2024/000006/2 від 07.02.2024, яким скориговано заявлену позивачем митну вартість товару за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно зі статтею 60 Митного кодексу України. Рівень митної вартості, з урахуванням умов поставки FCA згідно міжнародних правил «Інкотермс» та торгівельної марки «Мареі», інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби становить, а саме: Товар 1 - 1,75 євро/кг. за МД №UА100320/2024/402715 від 28.01.2024.

07.02.2024 Волинською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205030/2024/000025, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів у зв`язку із прийняттям 07.02.2024 рішення про коригування митної вартості №UA205030/2024/000006/2, та запропоновано декларанту подати нову митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості.

Не погоджуючись з рішеннями митного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірні рішенні відповідачем прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки (стаття 50 Митного кодексу України).

Згідно з частинами першою, другою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За змістом частини четвертої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 Митного кодексу України).

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 Митного кодексу України).

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до положень частини другої, третьої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Приписами частини першої статті 337 Митного кодексу України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 цього Кодексу митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частиною другої статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до положень частин другої восьмої статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

З аналізу вказаних норм можливо дійти висновку, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з частиною шостою статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.03.2024 у справі №826/5959/17, від 21.11.2023 у справі №826/13190/17, від 09.11.2022 у справі №815/4395/16, від 27.06.2019 у справі №803/667/17.

Наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на митному органі.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015 у справі №21-127а15.

В даному випадку, підставою для здійснення коригування митної вартості товарів в сторону збільшення ціни товару із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно зі статтею 60 Митного кодексу України стали висновки митного органу про те, що у поданих документах на підтвердження заявленої митної вартості є розбіжності, а також не надано декларантом всіх документів у спростування виявлених розбіжностей на вимогу митного органу, про що зазначено у гр.33 рішення.

Однак, викладені у графі 33 оскарженого рішення зауваження є безпідставними та їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для витребування додаткових документів.

Так, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Разом з цим, відповідачем не доведено у рішенні, що оскаржується, що подані позивачем до митного оформлення документи на підтвердження вартості товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Щодо посилання митного органу на те, що згідно з інвойсом від 06.02.2024 №13874/Н вартість товару становить 776,5 євро або 3360,5367 польських злотих (згідно курсу в інвойсі PLN/EUR - 4,3278), згідно митної декларації країни експорту від 06.02.2024 №24PL301010Е0155014 вартість товару становить 3 398 польських злотих, слід зазначити, що вказана різниця суми у польських злотих є наслідком зміни курсу, тобто курсової різниці між часом видання інвойсу та митного оформлення товару.

Колегія суддів звертає увагу, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Відповідно до Специфікації №1 від 26.05.2023 до Контракту №260523 від 26.05.2023, сторонами було погоджено поставку товару «Безосадовий гідрофобний заповнювач швів Mapestone PFS-1 (Neutro)», у кількості 450 шт., ціна 12,80 EURO, «Безосадовий гідрофобний заповнювач швів Mapestone PFS-1 (Dark Grey)», у кількості 500 шт., ціна 15,53 EURO. Загальна сума Специфікації № 1 13525,00 EURO.

При цьому відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №2 від 08.06.2023 року позивач сплатив на адресу свого контрагента 13525,00 євро з призначенням платежу (гр. 70) «передоплата за заповнювач швів Mapestone відповідно до умов контракту №260523 від 26.05.2023».

Слід взяти до уваги і те, що 900 мішків (18 дерев`яних палет) були доставлені позивачеві раніше іншою партією, а ще 50 мішків були доставлені в Україну вже у 2024 році, через блокування кордонів Польщі та складнощі в логістиці.

У пункті 3.1. Контракту № 260523 від 26.05.2023 зазначено, що часткове відвантаження дозволяється.

Також, пункт 7.1 Контракту передбачає, що Товари вважаються поставленими Продавцем та прийнятими Покупцем за кількістю відповідно до кількості місць, зазначених в товаротранспортній накладній та пакувальному листі; за якістю згідно якості, зазначеній в сертифікаті якості заводу-виробника, відповідним стандартам.

Так, як відповідно до рахунку-проформи №00047/Н від 26.05.2023, так і до рахунка-фактури (інвойсу) (Commercial invoice) №13874/Н від 06.02.2024 вартість товару визначена на рівні 776,50 євро.

При цьому, курс польського злотого та статистична вартість товару у валюті польський злотий, що зазначена в рахунку та у специфікації, будь-яким чином не впливає на рівень заявленої митної вартості оцінюваних товарів за ЕМД у розумінні ч.4 ст.58 МКУ, відповідно до якої митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Крім того, курс валют, що зазначений у рахунку та у специфікації не впливає на рівень заявленої митної вартості оцінюваних товарів у розумінні ч.5 ст.58 МКУ, відповідно до якої ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Щодо зауважень про транспортні складові митної вартості товарів, колегія суддів зазначає наступне.

29.08.2023 між ТОВ «СІ-АЛЬ» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір на організацію транспортно-експедиційного обслуговування вантажів автотранспортом №279.

Відповідно до умов указаного договору сторонами було погоджено замовлення на організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом за маршрутом Гребешув, Польша Київ Дніпро, Україна, сума інвойсу 770 євро.

Відповідно до пояснень позивача через блокування кордонів польськими протестувальниками, коли водій під`їжджав до кордону та планованого пункту митного проходження, йому зателефонували інші водії та повідомили, що на пункті пропуску Угринів дуже велика черга, та можливо змінити пункт пропуску на Устилуг, де трохи менші черги та є можливість проїхати скоріше.

Рахунком-фактурою №44 від 07.02.2024, виставленим ФОП ОСОБА_1 на адресу позивача у розмірі 18178,00 грн, передбачено транспортні послуги м. 22-500 Hrubieszow (Польща) до п/п Устилуг 10906,00 грн та транспортні послуги від п/п Устилуг- м. Київ (Україна) авт ІVEKO НОМЕР_1 6000,00 грн.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_1 про транспортні витрати від 07.02.2024, вартість транспортно-експедиційних витрат по перевезенню вантажу автомобілем ІVEKO НОМЕР_1 призначеного для ТОВ «СІ-АЛЬ» по маршруту: м. 22-500 Hrubieszow (Польща) - МИТНИЙ перехід Устилуг (Україна) - м.Київ складає: 18178 грн. 00 коп. Транспортні витрати: від м. 22-500 Hrubieszow (Польща) до м/п Устилуг (Україна) складає 10906 грн 00 коп. В тому числі навантажувальні роботи 300 грн 00 коп.; від м/ п Устилуг (Україна) до м. Київ (Україна) складає 6000 грн 00 коп.; експедиційні послуги на території України складають 1272 грн 00 коп. Страхування вантажу не здійснювалося.

Таким чином, позивачем пояснено протиріччя, які виникли у документах щодо перевезення товару.

В даному випадку, надані позивачем до митного оформлення документи повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч, невідповідностей або розбіжностей, які б не дозволяли митному органу провести обчислення митної вартості за основним методом, подані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену позивачем митну вартість та її складові частини, відомості про визначення митної вартості в цих документах базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, достатність яких не спростована відповідачем, тому підстав для коригування заявленої митної вартості у відповідача не було.

Колегія суддів вважає, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що митним органом оскаржені рішення прийняті без урахуванням усіх обставин та без дотриманням норм чинного законодавства.

Дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З урахуванням результату апеляційного перегляду підстави для зміни розподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції, відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі № 160/6567/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак