Справа № 520/23434/25
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

26 вересня 2025 року Справа № 520/23434/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради про залишення позову без розгляду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (вул. Квітки-Основ`яненко, 7, м. Харків, 61003), Виконавчого комітету Харківської міської ради (пр. Конституції, 7, м. Харків, 61003), треті особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради щодо неупорядкування нумерації адрес існуючих об`єктів нерухомого майна, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради, виконавчий комітет Харківської міської ради упорядкувати нумерацію об`єктів нерухомого майна у зв`язку із дублюванням адрес існуючих об`єктів, шляхом зміни (коригування) поштової адреси житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , належних на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ;

- стягнути з Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради, виконавчого комітету Харківської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 грн.

Ухвалою від 05.09.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Представником відповідача - Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради подано клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Клопотання мотивоване тим, що позивач, зверталася до Департаменту із заявами від 27.02.2024 та 27.02.2025 щодо присвоєння адреси об`єкту будівництва по АДРЕСА_3 з метою усунення дублювання адреси. Департамент надав відповіді листами від 29.03.2024 № Ш-4-76/0/333-24.01.01-12 та від 11.04.2025 № Ш-3-106/0/333-25.01.01-12, у яких вказав на необхідності надання додаткових документів відповідно до п. 5.5 та п. 5.6 Порядку вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом, затвердженого рішенням 9 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 17.08.2011 № 390/11 (зі змінами).

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

У даному випадку позивач звернулася до Департаменту 27.02.2024, а відповідь була направлена листом від 29.03.2024, як зазначає позивач, не вирішила питання по суті.

Таким чином, шестимісячний строк для звернення до суду сплив 27.08.2024.

Отже, позов подано після спливу строку на звернення до адміністративного суду, що є підставою для залишення такого позову без розгляду.

При вирішенні вказаного клопотання суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

27.02.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до Департаменту містобудування та архітектури ХМР про присвоєння адреси щодо об`єкта будівництва з метою упорядкування нумерації для усунення виявлених дублювань з проханням: впорядкувати нумерацію індивідуального житлового будинку АДРЕСА_2 шляхом зміни адреси індивідуального житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 та вчинити дії з приводу присвоєння житловому будинку АДРЕСА_2 - поштової адреси, відмінної від поштової адреси житлового будинку, який належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак, жодної відповіді позивачці не направили. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Після здійснення адвокатського запиту від 26.07.2024 р. предтавником позивача 01.08.2024 р. отримано відповідь на заяву ОСОБА_1 від 27.02.2024 р.

У вказаній відповіді вказано, що ОСОБА_1 необхідно надати правовстановлюючі документи та докази відсутності самочинних будівництв.

27.02.2025 р. ОСОБА_1 повторно направила заяву з всіма документами до відповідача. Копія заяви додається, а оригінал у відповідача.

Позивач зазначає, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_2 не має самочинних будівництв, що підтверджується технічним паспортом, який зареєстрований та має реєстр. №ТІ01:0609-4734-6194-5533 і статус документу діючий.

В даній справі має місце факт дублювання однакових адрес у вигляді дублювання однакових номерів двох окремих об`єктів нерухомого майна, які належать двом різним власникам ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) за адресою АДРЕСА_2 .

Вказану заяву відповідач 1 отримав 15.03.2025 р., однак жодної відповіді не надав. Про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізналась 21.03.2025 р. після сплину 5 денного строку розгляду її заяви. Доказів протилежного матеріали справи не містять та представником відповідача не надані.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги таке.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи вказаним Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що інших доказів, котрі би свідчили про обізнаність позивача щодо спірного питання матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що органи державної влади повинні уникати проявів надмірного формалізму при реалізації наданих їм повноважень та сприяти іншим учасникам публічних правовідносин у реалізації їх прав, зокрема щодо належного та своєчасного сповіщення про прийняті суб`єктом владних повноважень відносно них рішення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, §36, суд дійшов висновку, що право доступу до правосуддя є однією із невід`ємних складових права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції. У цьому ж рішенні (§35) ЄСПЛ зазначив, що було б немислимо, щоб частина перша статті 6 Конвенції містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій в цивільних справах і не захищала в першу чергу того, що дає можливість практично користуватися цими гарантіями доступу до суду. Ступінь доступу, який надає національне законодавство, також повинен бути достатнім для забезпечення «права на суд», беручи до уваги принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб право доступу було ефективним, особа повинна мати чітку, практичну можливість оскаржити дію, яка становить втручання у його права (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France) від 4 грудня 1995 року, §36).

Щодо обмеження права доступу до правосуддя, у рішенні по справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (рішення від 12 липня 2001 року у справі Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany, §44), ЄСПЛ зазначив, що при цьому повинно бути забезпечено, що застосовані вимоги не обмежують або не зменшують доступу до суду особи таким чином або в такій мірі, що порушується сама суть цього права. Крім того, обмеження не буде сумісним з ч.1 ст.6, якщо воно не переслідує законної мети і якщо відсутнє розумне співвідношення пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Крім того, у рішенні по справі «Ейрі проти Ірландії» (рішення від 9-го жовтня 1979 року у справі Airey v. Ireland, §24) ЄСПЛ вказав, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або ілюзорні права, а права, які є практичними та ефективними. Особливо це стосується права доступу до суду з огляду на визначне місце, яке в демократичному суспільстві належить праву на справедливий судовий розгляд. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»). Такої ж правової позиції дотримується й Верховний Суд у постанові від 18.12.2018 по справі №761/5894/17.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення клопотання представника відповідача без задоволення.

Керуючись статтями 121, 123, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала окремо від судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя Бадюков Ю.В.