Справа № 140/6176/25
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6176/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради, Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради (далі відповідач-1) про визнання протиправними дій щодо відмови у видачі позивачу, як особі з інвалідністю II групи, пільгового електронного квитка для проїзду у пасажирському міському транспорті (крім таксі) у місті Луцьку; зобов`язання відповідача видати позивачу, як особі з інвалідністю II групи, пільговий електронний квиток для проїзду у пасажирському міському транспорті (крім таксі) у місті Луцьку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач також є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання та отримує пенсію за вислугу років.

27.03.2025 позивач звернувся до Луцької міської ради із заявою щодо надання електронного квитка на безплатний проїзд у автобусному пасажирському міському транспорті, у відповідь на яку листом від 02.04.2025 №34.7/741/2025 відповідач відмовив у наданні пільгового проїзду, оскільки рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.02.2025 №116-1 передбачено безоплатний проїзд пільгової категорії «особа з інвалідністю ІІ групи» лише в тролейбусах, оскільки у бюджеті Луцької міської ради відсутні замовлення обсягів перевезень пасажирів автомобільним міським транспортом на пільгових умовах для осіб з інвалідністю ІІ групи. Крім того, відповідач 1 вказав, що місце проживання позивача не створює додаткових перешкод у тому, щоб користуватись лише тролейбусами з однією пересадкою по місту.

Позивач таку відмову відповідача вважає протиправною та, з покликанням на нормативно-правові акти, наведені у тексті позовної заяви, вказує, що має право на отримання пільгового електронного квитка для проїзду у пасажирському міському транспорті (крім таксі) у місті Луцьку.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач Луцька міська рада позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з огляду на те, що Луцька міська рада не є належним відповідачем у справі, оскільки саме Виконавчий комітет Луцької міської ради (який є окремою юридичною особою) листом від 02.04.2025 №34.7-/741/2025 відмовив позивачу у наданні пільгового проїзду. Крім того, незважаючи на відсутність обов`язку забезпечувати реалізацію зазначеної пільги, Виконавчий комітет Луцької міської ради забезпечив безоплатний проїзд при здійсненні перевезень громадським транспортом (тролейбус) у 2025 році, про що вказано у рішенні ВК ЛМР від 12.02.2025 №116-1 «Про перелік категорій громадян, яким буде надаватись безоплатний проїзд при здійсненні перевезень пасажирів громадським транспортом (тролейбус, автобус) Луцької міської територіальної громади у 2025 році» і що не заперечує позивач, оскільки перевезення електротранспортом, здійснює КП «Луцьке підприємство електротранспорту», яке фінансується за кошти місцевого бюджету. Виконавчий комітет Луцької міської ради в межах можливостей місцевого бюджету забезпечує відповідні категорії громадян пільговим проїздом, не зважаючи на те, що це обов`язок держави.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 залучено до участі у справі як другого відповідача Виконавчий комітет Луцької міської ради (далі відповідач-2).

Відповідач-2 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААД №192157 та копією пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого 22.01.2025 (а.с.9).

Листом від 02.04.2025 №34.7-6/741/2025 (а.с. 7-8), у відповідь на звернення позивача щодо надання роз`яснення про пільговий проїзд в громадському транспорті (автобус), як особі з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, відповідач 2 повідомив, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.02.2025 №116-1 затверджено переліки категорій громадян, що належать до Луцької міської територіальної громади, і яким буде надаватись безоплатний проїзд при здійсненні перевезень громадським транспортом у тролейбусі та автобусі Луцької міської територіальної громади у 2025 році в якому передбачено безоплатний проїзд пільгової категорії «особа з інвалідністю ІІ групи» лише в тролейбусах. На інший вид громадського транспорту ця пільга не передбачена.

У цьому ж листі від 02.04.2025 №34.7-6/741/2025 зазначено, що від місця проживання позивача міським електротранспортом можливо доїхати до основних мікрорайонів міста, медичних закладів, соціальних установ, здійснивши одну пересадку. Кількість пільгових поїздок міським електротранспортом необмежена. Враховуючи викладене, право на пільговий проїзд в Луцькій міській територіальній громаді виконавчим комітетом відносно ОСОБА_1 не порушено.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 38-1 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон № 875-XII) особи з інвалідністю I та II групи, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю I групи або дитину з інвалідністю), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності посвідчення чи довідки, зазначених у цьому Законі, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.

Особи з інвалідністю, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю першої групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю або дитину з інвалідністю), мають право на 50-відсоткову знижку вартості проїзду на внутрішніх лініях (маршрутах) повітряного, залізничного, морського, внутрішнього водного та автомобільного транспорту в період з 1 жовтня по 15 травня.

Пільгове перевезення осіб з інвалідністю здійснюють усі підприємства транспорту незалежно від форми власності та підпорядкування відповідно до Закону України «Про транспорт».

Звуження змісту та обсягу права осіб з інвалідністю на пільговий проїзд транспортом не допускається.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 № 176 затверджено Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.10.2017 № 812 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» доповнено пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 № 176 другим абзацом в наступній редакції. «Порядок проїзду міським пасажирським автомобільним транспортом і його оплати, права та обов`язки пасажирів, а також відносини перевізників і пасажирів під час надання транспортних послуг, враховуючи особливості транспортної інфраструктури та наявність автоматизованої системи обліку оплати проїзду, визначаються Правилами користування міським пасажирським автомобільним транспортом, що затверджуються відповідним органом місцевого самоврядування.».

Згідно статті 30 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР) до власних повноважень виконавчого комітету міської ради належить право затвердження маршрутів і графіків руху, правил користування міським пасажирським транспортом незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до Правил користування міським та приміським пасажирським транспортом (тролейбусом, автобусом) у Луцькій міській територіальній громаді в новій редакції (далі - Правила), які затверджені рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.03.2021 № 205-1 електронний квиток проїзний документ встановленої форми, який після реєстрації в автоматизованій системі обліку оплати проїзду (далі АСООП) дає право пасажиру на одержання транспортних послуг. Види, форми носіїв та порядок обігу електронного квитка визначається органом місцевого самоврядування. Електронні квитки можуть бути персоніфіковані та неперсоніфіковані.

Персоніфікація електронного квитка процес, що передбачає отримання від особи, яка має право на пільгу або бажає персоніфікувати особистий електронний квиток, її фотокартки, прізвища, імені та по батькові, підтвердження права на пільгу (державного зразка), видачу персоніфікованого електронного квитка.

Пільга право пасажира на безоплатний проїзд (повна пільга) чи проїзд за зниженою вартістю (часткова пільга). Усі пільги підлягають персоніфікації.

Пунктом 3.3 Правил визначено, що право на проїзд у транспортних засобах особам, що користуються пільгою (повною або частковою), дає персоніфікований електронний квиток після реєстрації в АСООП та отриманий пасажиром квиток при наявності відповідного посвідчення.

Згідно з пунктом 3.16 Правил виконавчий комітет міської ради може визначати порядок користування транспортними послугами пасажирами, яким надано право пільгового проїзду (кількість проїздів у певний період часу, час користування транспортними послугами).

Відтак, враховуючи наведене вище, судом встановлено, що особи з інвалідністю II групи мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності електронного квитка, який видається на безоплатній основі.

Статтею 12 Закону України від 10.11.1994 №232/94-ВР «Про транспорт» (далі Закон № 232/94-ВР) визначено обов`язки та права підприємств транспорту, зокрема, встановлено, що підприємства транспорту зобов`язані забезпечувати: потреби громадян, підприємств і організацій у перевезеннях; обслуговування пасажирів під час довготривалих перевезень доброякісною питною водою, харчуванням, можливість задоволення інших біологічних потреб; якісне і своєчасне перевезення пасажирів, вантажів, багажу, пошти; виконання державних завдань (контрактів) щодо забезпечення потреб оборони і безпеки України; безпеку перевезень; безпечні умови перевезень; запобігання аваріям і нещасним випадкам, усунення причин виробничого травматизму; охорону навколишнього природного середовища від шкідливого впливу транспорту; права на пільги громадян щодо користування транспортом.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III).

Органи місцевого самоврядування входять до системи органів державного регулювання та контролю діяльності автомобільного транспорту. Згідно із частиною дев`ятою статті 6 Закону №2344-III органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Відповідно до статті 7 Закону № 2344-III на міських, приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території однієї територіальної громади, забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на виконавчий орган ради, що представляє інтереси відповідної територіальної громади.

За приписами частини першої статті 31 Закону № 2344-III відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Згідно із частиною першою статті 42 Закону № 2344-III договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до статті 29 Закону № 2344-III автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Згідно зі статтею 37 Закону №2344-III пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

З аналізу наведеного вище слідує, що саме автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забезпечують пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами; такому автомобільному перевізнику забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до підпунктів 10, 10-1, 10-2 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР)до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: зокрема щодо затвердження маршрутів і графіків руху, правил користування міським пасажирським транспортом незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством; прийняття рішення про впровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті незалежно від форм власності та визначення особи, уповноваженої здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду; встановлення порядку функціонування та вимог до автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті незалежно від форм власності, а також видів, форм носіїв, порядку обігу та реєстрації проїзних документів.

Отже, згідно статті 7 Закону №2344-III, підпунктів 10, 10-1, 10-2 пункту «а» частини першої статті 30 Закону №280/97-ВР виконавчий комітет наділений власними повноваженнями щодо регулювання сфери організації міського пасажирського транспорту.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України бюджетна система України ґрунтується, зокрема на принципі самостійності - Державний бюджет України та місцеві бюджети є самостійними. Держава коштами державного бюджету не несе відповідальності за бюджетні зобов`язання органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування. Органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування коштами відповідних місцевих бюджетів не несуть відповідальності за бюджетні зобов`язання одне одного, а також за бюджетні зобов`язання держави.

Самостійність бюджетів забезпечується закріпленням за ними відповідних джерел доходів бюджету, правом відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування визначати напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України, правом Верховної Ради Автономної Республіки Крим та відповідних місцевих рад самостійно і незалежно одне від одного розглядати та затверджувати відповідні місцеві бюджети.

Відповідно до підпункту ґ пункту 3 частини першої статті 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Тобто дана норма не містить обов`язку для органів місцевого самоврядування нести усі без винятку витрати пов`язані з наданням пільг з оплати проїзду усіма видами транспорту загального користування на міських, приміських та міжміських маршрутах.

Так, пунктом 2 рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.02.2025 №116-1 «Про перелік категорій громадян, яким буде надаватись безоплатний проїзд при здійсненні перевезень пасажирів громадським транспортом (тролейбус, автобус) Луцької міської територіальної громади у 2025 році» затверджено перелік категорій громадян, місце проживання яких зареєстровано або задекларовано у Луцькій міській територіальній громаді, та внутрішньо переміщених осіб (на підставі довідки про взяття на облік, виданої департаментом соціальної політики Луцької міської ради), яким будуть додатково, окрім держзамовлення на соціально значущі послуги, надаватись безоплатно та бездотаційно послуги на проїзд при здійсненні перевезень міським громадським транспортом (автобус) у 2025 році (при пред`явленні відповідного посвідчення та електронного квитка) згідно з додатком 2.

Таким чином вказане рішення виконавчого комітету Луцької міської ради уточнює його саме з приводу бездотаційності, тобто регулює відносини між організатором перевезень та перевізником в частині відшкодування коштів за пільговий проїзд перевізнику, при цьому органи місцевого самоврядування не несуть відповідальність за дії перевізників.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №280/97-ВР відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Перевізники, які здійснюють перевезення по місту Луцьку є юридичними особами приватного права і не є комунальними підприємствами та несуть відповідальність за свої дії самостійно, окрім КП «Луцьке підприємство електротранспорту», на яке у позивача скарг немає.

Разом з тим у листі від 02.04.2025 №34.7-6/741/2025 (а.с. 7-8) у відповідь на звернення позивача щодо надання роз`яснення про пільговий проїзд в громадському транспорті (автобус) як особі з інвалідністю ІІ групи загального захворювання відповідач 2 повідомив, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.02.2025 №116-1 затверджено переліки категорій громадян, що належать до Луцької міської територіальної громади, і яким буде надаватись безоплатний проїзд при здійсненні перевезень громадським транспортом у тролейбусі та автобусі Луцької міської територіальної громади у 2025 році, в якому передбачено безоплатний проїзд пільгової категорії «особа з інвалідністю ІІ групи» лише в тролейбусах.

Суд звертає увагу, що рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.02.2025 №116-1 не позивачем не оскаржувалось і є чинним.

Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що діями відповідача Виконавчого комітету Луцької міської ради не порушено прав позивача на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) у м. Луцьку, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у видачі позивачу, як особі з інвалідністю II групи, пільгового електронного квитка для проїзду у пасажирському міському транспорті (крім таксі) у місті Луцьку та зобов`язання відповідача видати позивачу, як особі з інвалідністю II групи, пільговий електронний квиток для проїзду у пасажирському міському транспорті (крім таксі) у місті Луцьку, до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Луцька міська рада (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Б. Хмельницького, 19, ідентифікаційний код 34745204).

Відповідач 2: Виконавчий комітет Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 19, ідентифікаційний код 04051327).

Суддя О. О. Андрусенко