Справа № 420/22865/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складу головуючої судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 11.07.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №98 від 21.05.2025 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та зарахування до страхового стажу періоду навчання в Одеському технікумі радянської торгівлі з 01.09.1980 по 01.07.1982;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання в Одеському технікумі радянської торгівлі з 01.09.1980 по 01.07.1982 згідно із трудовою книжкою від 08.09.2000 серії НОМЕР_1 , та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за віком (зміну страхового стажу, набутого до 01.01.2004), з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона 15.05.2025 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії за віком (зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004), а саме зарахування до страхового стажу період навчання в Одеському технікумі радянської торгівлі за спеціальністю «Товарознавство продовольчих товарів» з 01 вересня 1980 року по 1982 рік. Для підтвердження наявності страхового стажу позивачка надавала довідку Одеського фахового коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу від 09.10.2023 №335 та дублікат диплома молодшого спеціаліста серії НОМЕР_2 , виданого 13.10.2023. Заяву позивачки про перерахунок пенсії від 15.05.2025 було передано за принципом екстериторіальності на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і зареєстровано за номером 5113. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №98 від 21.05.2025 позивачці було відмовлено у перерахунку пенсії та не зараховано до страхового стажу періоди навчання в Одеському технікумі радянської торгівлі за спеціальністю «Товарознавство продовольчих товарів», оскільки в наданій довідці відсутні підстави для зарахування та відрахування із навчального закладу (дати та номерів наказів), що не відповідає вимогам п. 8 Порядку підтвердження наявного стажу роботи, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637.

Вважаючи таке рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області протиправним, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 16.07.2025 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_3 ).

25.07.2025 від представника відповідача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив (вх. №ЕС/75635/25), в якому заперечують проти задоволенні позовних вимог покликаючись, що до заяви про перерахунок пенсії позивачем надано довідку про навчання від 09.10.2023 №335. За відсутності в документах відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. До страхового стажу прирівнюється весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 зокрема, й періоди навчання за денною у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах, на курсах по підготовці кадрів, тощо. Оскільки в довідці №335 від 09.10.2023 відсутні дата та номер наказу на зарахування навчання та відрахування із навчального закладу відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1980 по 01.07.1982.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши зміст позовної заяви, письмових пояснень, клопотань, заяв по справі, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 15.05.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії, а саме про зарахування до страхового стажу період навчання в Одеському технікумі радянської торгівлі за спеціальністю «Товариство продовольчих товарів» з 01 вересня 1980 року по 1982 рік.

За принципом екстериторіальності заяву позивачки було розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та за результатами розгляду прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії №98 від 21.05.2025.

У вказаному рішенні зазначено, що до заяви надана довідка про навчання від 09.10.2023 №335, в якій відсутні підстави для зарахування та відрахування із навчального закладу (дати та номери наказів), що не відповідає вимогам пункту 8 Порядку підтвердження наявності стажу роботи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. З огляду на зазначене, в перерахунку пенсії відмовлено.

Так при дослідженні копії (дублікат) трудової книжки НОМЕР_1 заповненої на ім`я ОСОБА_1 від 08.09.2000, встановлено наявність запису, зокрема: Одеській технікум радянської торгівлі: навчання 1980-1982 роки. (а.с.13)

Згідно довідки №335 від 09.10.2023 Одеського фахового коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу виданої ОСОБА_1 в тому, що вона дійсно навчалась на денному відділенні в Одеському технікумі радянської торгівлі за спеціальністю «Товарознавство продовольчих товарів» з 01 вересня 1980 року по 1982 рік (відсутність дати та номеру наказів у зв`язку з втратою документів під час пожежі в коледжі 04 грудня 2019 року) і здобула кваліфікацію «Товарознавець продовольчих товарів», диплом НОМЕР_4 від 1982 року. (а.с.19)

Також до суду надано довідку №217 від 10.07.2025 Одеського фахового коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу виданої ОСОБА_1 в тому, що вона дійсно навчалась на денному відділені в Одеському технікумі радянської торгівлі за спеціальністю «Товарознавство продовольчих товарів» з 01 вересня 1980 року по 01 липня 1982 року і здобула кваліфікацію «Товарознавець продовольчих товарів», дублікат диплому НОМЕР_2 від 13 жовтня 2023 року. Відсутність дат та номерів наказів про зарахування та відрахування, а також додатку до дублікату диплому у зв`язку з тим, що під час пожежі, яка сталася 04 грудня 2019 року в навчальному корпусі №1 за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 25, була знищена вся документація.

Також надано акт про пожежу від 04.12.2019. (а.с.24-26)

Не погоджуючись із рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №98 від 21.05.2025, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі по тексту - Закон №1788) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Статтею 1 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно вимог частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту «д» частини третьої статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Означена норма Закону №1788 кореспондується з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі по тексту - Порядок №637), відповідно до якої основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У відповідності до абзаців першого пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Частиною першою статті 44 Закону №1058 передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону №1058).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж працівника є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Спірний в межах заявлених позовних вимог є період навчання позивача з 01.09.1980 по 01.07.1982 у Одеському технікумі радянської торгівлі.

Пунктом 8 Порядку №637, встановлено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Таким чином, час навчання у навчальних закладах підтверджується, зокрема, довідками.

За приписами п.2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162, які узгоджуються з нормами п.2.16 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захист від 29.07.1993 року №58, для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

В матеріалах справи міститься копії довідок Одеського фахового коледжу економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу (до 1991 року Одеський технікум радянської торгівлі) від 09.10.2023 №335 та від 10.07.2025 №217, які цілком належним чином підтверджує факт проходження позивачем відповідного навчання.

Крім того, копією трудової книжки НОМЕР_1 також підтверджується факт навчання у спірний період.

На підставі вказаного, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в зарахуванні до його стажу періоду навчання з 01.09.1980 по 01.07.1982.

До того ж в матеріалах справи міститься копія дублікату диплому молодшого спеціаліста НОМЕР_2 , який підтверджує факт навчання ОСОБА_1 у Одеському технікумі радянської торгівлі, який остання закінчила у 1982 році.

Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування вказаного періоду до стажу позивача, у зв`язку з відсутністю дати та номерів наказів про зарахування та відрахування із навчального закладу, оскільки відсутність відповідних даних відбулось не з вини позивача, право якого не може бути поставлено в залежність від певної форми документації, яка застосовується в навчальних закладах.

Аналогічних висновків також дійшов Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 554/3179/17.

Таким чином, період навчання позивача з 01.09.1980 по 01.07.1682 має бути зарахований до стажу роботи.

Додатково суд зазначає, що наявність сумнівів у територіального органу ПФУ щодо достовірності поданих документів для призначення пенсії може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду навчання у повному обсязі до страхового стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.05.2025 №98 протиправним та таким, що належить до скасування.

Беручи до уваги, що конституційне право на соціальний захист включає право на пенсійне забезпечення у старості та в інших випадках, передбачених законом, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права, який відповідатиме змісту спірних правовідносин, буде визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.05.2025 №98 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, та наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.05.2025 про перерахунок пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На думку суду, саме такий спосіб судового захисту слід застосувати виходячи з обставин справи.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності вчинення оскаржуваних дій відповідачем суду не наведено та не надано.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства та судову практику, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №3570-0386-9990-9506 від 10.07.2025.

Відтак, суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №98 від 21.05.2025 про відмову в перерахунку пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення позивачу пенсії за віком від 15.05.2025, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА