Справа № 158/2860/25
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/2860/25
Провадження № 2-а/0158/90/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2025 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
представника позивача - Козак О.О.
перекладача Пархомчука Л.М.
відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в режимі відеоконференції, справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації (документування) та забезпечення примусового видворення за межі території України, -
в с т а н о в и в :
УДМС України в Житомирській області звернулося до суду із адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою ідентифікації (документування) та забезпечення примусового видворення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.09.2025 року Ємільчинським сектором УДМС в Житомирській області був виявлений громадянин рф ОСОБА_1 , який незаконно перебуває на території України.
Документи, які підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні, тому відповідно до частини другої статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідач був затриманий строком на 72 год. з метою з`ясування причин та обставин правопорушення та поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, які незаконно перебувають в Україні.
24.09.2025 року було прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 та відібрано розписку про ознайомлення зі змістом та отримання рішення.
Зазначає, що відповідач порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, є нелегальним мігрантом, ухиляється від виїзду із України. Особу відповідача не ідентифіковано. Документи, які б підтверджували законне перебування на території України у відповідача відсутні. Враховуючи наведене, позивач просив суд затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.
Так, частиною першою статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
Частиною другою статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що рішення про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.
Згідно із частиною одинадцятою статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Так, судом встановлено, що 24.09.2025 року Ємільчинським сектором УДМС в Житомирській області був виявлений громадянин рф ОСОБА_1 , якого в подальшому було затримано в адміністративному порядку у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 203 КУпАП, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.
На підставі рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області відповідача було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, які незаконно перебувають на території Україні.
24.09.2025 року було прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначене рішення відповідачем не оскаржене.
Крім того, судом встановлено, що відповідач на час розгляду справи не ідентифікований, у нього відсутні оригінали документів, що дають право на виїзд з України. Будь-яких документів, які б надавали право відповідачу постійно чи тимчасово перебувати на території України, суду не надано. Також, не надано суду доказів звернення відповідача до компетентних органів із заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Таким чином, оскільки у відповідача відсутні документи, які дають право на перетин державного кордону, відповідач не має законних підстав для перебування на території України, рішення про примусове видворення від 24.09.2025 року не оскаржене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про затримання відповідача з метою ідентифікації (документування) та забезпечення примусового видворення за межі території України.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ узгоджуються з положеннями національного законодавства, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 289 КАС України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації (документування) та забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.
Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації (документування) та забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 6 (шість) місяців.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, адреса: м. Житомир, вул. Чуднівська, 105, .

Представник позивача Козак Оксана Олександрівна, робоча адреса: м. Житомир, вул. Чуднівська, 105.

Відповідач - громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення суду виготовлено 25.09.2025 року.