Справа № 826/2624/18
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 вересня 2025 р. Справа № 826/2624/18

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Бошкової Ю.М.,

за участю

секретаря судового засідання: Свистун Н.Л.

представника позивача: Пучки В.А.,

представника відповідача: Марциняка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Пубічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до: Головне управління ДПС у Львівській області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА" (далі - позивач) до Дрогобицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення відповідача від 14.02.2015 за № , , 3, 3; від 25.02.2016 за № 000091500, , , , , ; від 09.09.2016 за № , , оскільки такі рішення прийнято не у відповідності до чинних норм ПК України.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає на тому, що відповідачем прийнято 12 ППР з питань своєчасності сплати за користування надрами для видобування корисних копали, згідно яких загальна сума нарахованого штрафу склала 26 507 984,30 грн. Однак, позивач не погоджується із прийнятими ППР, оскільки зі змісту актів не можливо встановити яка саме перевірка проведена за кожним із прийнятих ППР. Також позивач зауважує на тому, що ПАТ "Укрнафта" не отримувало від відповідача будь-яких рішень про призначення документальних позапланових невиїзних перевірок, результати яких були оформленні відповідними актами. А тому, на думку позивача ППР прийняті на підставі незаконної перевірки не може вважатися правомірним та підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2018 залишено позовну заяву без руху з підстав недоплати стороною позивача судового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

04.06.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив на адміністративний позов, яким сторона відповідача просить відмовити у задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне. Контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків. При цьому, нормами ст. 76 ПК України визначено, що камеральні перевірки проводяться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника, тому позивач помилково вважає щодо порушення відповідачем порядку проведення камеральної перевірки, оскільки згідно п. 4 листа ДПА України № 11920/7/15-0217 від 27.04.2011 під час перевірки з`ясовується питання порушення терміну подання звітності, правильність визначення об`єкта оподаткування та нарахованого грошового зобов`язання з податку на прибуток, а також несвоєчасної сплати визначеного платником податку грошового зобов`язання. Відтак, оцінку процедурним питанням, які вчиненні контролюючим органом при призначенні/проведенні перевірки, на думку відповідача, суд може надавати під час розгляду питання щодо правомірності ППР прийнятих контролюючи органом за результатами відповідної перевірки. А тому, процедурні порушення під час призначення/проведення перевірки контролюючим органом не повинні сприйматися , як безумовне свідчення протиправності ППР прийнятих за результатами відповідної перевірки.

Також, 04.06.20218 стороною відповідача до суду подано клопотання про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції.

08.06.2018 позивачем до суду надано клопотання із актуальною практикою вирішення тотожних спорів.

20.06.2018 позивачем до суду надано відповідь на відзив. У якій наведено висновок Верховного Суду про те, що порушення, допущенні під час проведення перевірок, є безумовною підставою для скасування прийнятих за результатами такої перевірки рішень (ухвала ВАСУ від 25.06.2015 у справі № К/9991/43967/12 (№2-а-19657/11/2670)). Таким чином, позивач наголошує, що здійснивши в порядку камеральної перевірки фактично документальні позапланові невиїзні перевірки, при цьому, без повідомлення та вручення позивачу під розписку копії наказів про проведення документальних позапланових перевірок, за відсутності підстав, визначених статтями 77 та 78 ПК України, відповідач порушив вимоги ст. 79 ПК України, оскільки права на проведення таких перевірок не мав. У зв`язку з цим, прийняті на підставі актів перевірок податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню як такі, що оформлені відповідачем в результаті незаконно проведених перевірок.

03.09.2018 ПАТ "Укрнафта" до суду подано заяву про збільшення позовних вимог. Яка обгрунтована тим, що крім податкових повідомлень-рішень вказаних у позовній заяві, за аналогічних обставин з порушенням аналогічних норм Дрогобицькою об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Львівській області на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ ПК України прийнято щодо позивача податкові повідомлення-рішення форма «Ш» про застосування штрафу у розмірі 20% за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин: від 03.11.2016 № на суму 69 408,35 грн. (нафта);

від 03.11.2016 № на суму 293 435,76 грн. (природний газ);

від 03.11.2016 № на суму 204 482,39 грн. (природний газ);

від 21.11.2016 № на суму 1 046 3751,48 грн. (нафта);

Загальна сума нарахованого штрафу за цими податковими повідомленнями-рішеннями складає 1 614 077,98 грн.

Враховуючи, що правові та фактичні підстави оскаржуваних податкових повідомлень-рішень тотожні, позивач вирішив оскаржити такі рішення у межах одного позову.

Ухвалою від 13.05.2022 Окружного адміністративного суду міста Києва вирішено допустити процесуальне правонаступництво відповідача, замінивши Дрогобицьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області на Головне управління ДПС у Львівській області.

16.05.2022 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відмовлено ПАТ "Укрнафта" у збільшенні позовних вимог.

22.06.2022 позивачем до суду надано додаткові пояснення щодо входження до рішень про розстрочення податкового боргу з рентної плати за користування надрами ППР з яких слідує, що штрафні санкції за оскаржуваними у цій справі рішеннями від 14.02.2015 до розстрочення не входили. Натомість, як зазначає позивач, дані акта перевірки № 75/13-08-15-00/00135390 від 10.02.2016 на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.02.2016, окрема № , № , кошти, що ПАТ "Укрнафта" сплачувало на виконання (в межах) договорів про розстрочення податкового боргу від 10.08.2013, контролюючий орган спрямовував не в рахунок погашення податкового боргу розстроченого згідно з такими договорами, а самостійно зараховував їх в погашення боргу з авансових внесків з рентної плати за користування надрами "за III квартал 2015 За датою такого самостійного зарахування, відповідач неправомірно визначив позивачу штраф за 1 (один) день прострочення, що оформлено ППР від 25.02.2016, зокрема ППР № , № . У зв`язку із чим, позивачем 31.08.2015 на рахунок державного бюджету було здійснено чергові платежі на виконання умов договору розстрочення, які відповідач на власний розсуд зарахував в рахунок сплати авансових внесків з рентної плати за користування надрами за ІІІ квартал 2015 , що не входили в розстрочення.

04.07.2022 позивачем до суду подано додаткові пояснення якими проаналізовано інтегровані картки рентної плати за користування надрами для видобування природного газу ПАТ "Укрнафта".

14.07.2022 позивачем до суду надано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

30.05.2022 представником податкового органу до суду подано додаткові пояснення з яких слідує, що відповідачем правомірно проведено камеральну перевірку з підстав визначених чинними нормами законодавства.

В подальшому, Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ,» але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

В березні 2025 матеріали адміністративної справи №826/2624/18 надійшли до Вінницького окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 зазначену справу передано на розгляд головуючій судді Бошковій Ю.М.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.032025 року прийнято до провадження адміністративну справу №826/2624/18. Розпочато розгляд справи з початку та вирішено розгляд даної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 17.04.2025.

27.03.2025 представником позивача до суду надано заяву з підтвердженням актуальності продовження розгляду даної справи.

02.04.2025 позивачем до суду подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 07.04.2025 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

14.04.2025 представником відповідача до суду також подано заяву про участь у засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 15.04.2025 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

17.04.2025 в судовому засіданні оголошено перерву для надання можливості представнику відповідача надати до суду інформацію щодо наявності розрахунків штрафних санкцій до оскаржуваних ППР. Підготовче судове засідання призначено на 12.05.2025.

24.04.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява про участь представника позивача Пубічного акціонерного товариства "Укрнафта" у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 28.04.2025 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

09.05.2025 представником відповідача до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

15.05.2025 під час підготовчого судового засідання задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з чим підготовче засідання відкладено на 26.05.2025.

21.05.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява про участь представника відповідача Головного управління ДПС у Львівській області у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 23.05.2025 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

26.05.2025 під час підготовчого судового засідання судом було оголошено технічну перерву у зв`язку зі зміною довіреності представника позивача на представництво. У зв`язку з цим суд зобов`язав представника долучити нову довіреність до матеріалів справи.

26.05.2025 через підсистему «Електронний суд» до суду подано клопотання про долучення оновленої довіреності на представництво ПАТ "Укрнафта".

Ухвалою від 26.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.07.2025.

21.07.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 22.07.2025 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

24.07.2025 представником позивача до суду подано заяву якою просить здійснити заміну позивача з ПАТ "Укрнафта" на АТ "Укрнафта".

24.07.2025 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання позивача та замінено найменування позивача на Акціонерне товариство "Укрнафта". Крім того, в судовому засіданні оголошено перерву з підстав технічних несправностей інтернет системи. Судове засідання відкладено на 15.09.2025.

У судовому засіданні під час розгляду справи по суті 15.09.2025 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення з підстав, викладених в адміністративному позові.

Сторона відповідача заперечила проти задоволення позову та просила відмовити в його задоволенні повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.

Дрогобицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області 03.02.2015, 14.02.2015, 10.02.2016, 19.08.2016 та 31.08.2016 проведено 5 перевірок ПАТ "Укрнафта".

За результатами кожної з перевірок відповідачем складено акти якими встановлено порушення ПАТ "Укрнафта" пункту 57.1. статті 57, а також п. 257.5.2 ст. 257, п. 263.123 ст. 263 Податкового кодексу України, щодо строків сплати грошових зобов`язань з плати (в т.ч. рентної) за користування надрами для видобування корисних копалин, та в яких наведені висновки про наявність підстав для застосування до ПАТ "Укрнафта" штрафних санкцій відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у зв`язку з несвоєчасною сплатою податкових зобов`язань із вказаних видів податку.

Так, за результатами перевірки ПАТ "Укрнафта" з питань своєчасності сплати плати за користування надрами для видобування корисних копалин за липень-вересень 2014 складено акт № 1/1500/00135390 від 03.02.2015, відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення (форма "Ш"):

- від 14.02.2015 № про застосування штрафу в розмірі 20 % на суму 3 669 867,19 гривень та

- від 14.02.2015 № про застосування штрафу в розмірі 20 % на суму 798 618,80 гривень.

Зазначенні податкові повідомлення - рішення отримано позивачем 16.02.2015.

За результатами перевірки ПАТ "Укрнафта" з питань своєчасності сплати плати за користування надрами для видобування корисних копалин за липень-вересень 2014 складено акт № 326/15-30/00135390 від 03.02.2015, що був отриманий позивачем 06.02.2015.

На підставі Акту-2 від 03.02.2015, відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення (форма "Ш"):

- від 14.02.2015 № про застосування штрафу в розмірі 20 % на суму 2 703469, 57 гривень та

- від 14.02.2015 № про застосування штрафу в розмірі 20 % на суму 522 164, 38 гривень.

Зазначенні податкові повідомлення - рішення отримано позивачем 16.02.2015.

За результатами перевірки ПАТ "Укрнафта" з питань своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафти та природного газу) складено акт № 75/13-08-15-00/00135390 від 10.02.2016, що отриманий позивачем 15.02.2016.

На підставі Акту від 10.02.2016, відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення (форма "Ш"):

- від 25.02.2016 № про застосування штрафу в розмірі 10 % на суму 136 216,68 гривень;

- від 25.02.2016 № про застосування штрафу в розмірі 20 % на суму 4 662 165,64 гривень;

- від 25.02.2016 № про застосування штрафу в розмірі 10 % на суму 706 965,85 гривень та

- від 25.02.2016 № про застосування штрафу в розмірі 20 % на суму 6 312 916,19 гривень.

За результатами перевірки ПАТ "Укрнафта" з питань своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафти та природного газу) складено акт № 550/13-08-15-00/00135390 від 19.08.2016, що був отриманий позивачем 22.08.2016.

На підставі Акту від 19.08.2016 відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення (форма "Ш"):

- від 25.08.2016 № про застосування штрафу в розмірі 20 % на суму 3 114 753,33 гривень та

- від 25.08.2016 № про застосування штрафу в розмірі 20 % на суму 3 044 353,74 гривень.

За результатами перевірки ПАТ "Укрнафта" з питань своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафти та природного газу) складено акт № 671/13-08-12-00/00135390 від 31.08.2016, що отриманий позивачем 05.09.2016.

Разом з тим до Акту від 31.08.2016 позивачем на адресу податкового органу надано заперечення, однак, таке залишились без задоволення Дрогобицької ОДІ.

На підставі Акту від 31.08.2016 відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення форма "Ш"):

- від 09.09.2016 № про застосування штрафу в розмірі 20 % на суму 556 251,83 гривень та

- від 09.09.2016 № про застосування штрафу в розмірі 20 % на суму 280 241,10 гривень.

На підставі вищенаведених актів перевірки, відповідачем прийнято дванадцять податкових повідомлень-рішень, загальна сума нарахованого штрафу за якими склала 26 507 984, 30 грн.

ПАТ "Укрнафта" не погоджується із висновками, наведеними в актах перевірок, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення вважає протиправними, у зв`язку із чим звернулося до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - Кодекс), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Порядок визначення сум податкових та грошових зобов`язань платників податків викладений у ст. 54 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) де, зокрема, передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України). Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством у випадках, що встановлені в пп. пп. 54.3.1-54.3.6 цього Кодексу.

Таким чином, законодавцем чітко обумовлений порядок визначення сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, а саме, шляхом визначення суми податкового та/або грошового зобов`язання платником податків самостійно в податковій звітності або шляхом нарахування таких зобов`язань (штрафних санкцій) контролюючим органом в передбачених законом випадках.

Як свідчать матеріали справи Контролюючим органом проведено камеральну перевірку та за результатом такої перевірки складено Акти перевірки: від 03.02.2015 № 1/1500/00135390, № 326/15-30/00135390; від 10.02.2016 № 75/13-08-15-00/00135390; від 19.08.2016 № 550/13-08-15-00/00135390; від 31.08.2016 № 670/13-08-12-00/00135390.

У відповідності до пп. 75.12, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України ( в редакції чинній на час проведення перевірки), Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в усному порядку.

Згідно п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Пунктом 86.1 ст. 86 ПК України встановлено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 86.2. ст. 86 ПК України).

Разом з тим, зі змісту наданих актів неможливо встановити, яку саме перевірку було проведено за кожним із них. У документах відсутні конкретні вказівки на вид перевірки (документальна планова, позапланова чи фактична), що суперечить вимогам чіткості та визначеності змісту акту. Також акти не містять інформації про те, акт якої саме перевірки складено Дрогобицькою ОДП.

При цьому, як справедливо зауважує позивач, на його адресу не надходили накази та письмові повідомлення із зазначенням дат та періодів проведення перевірок, що є обов`язковою умовою при призначенні документальних планових чи позапланових перевірок відповідно до вимог Податкового кодексу України. Водночас, у тексті актів наявні посилання на перевірку "самостійно визначеного податкового зобов`язання" з плати (в тому числі рентної) за користування надрами для видобування корисних копалин (нафти і природного газу). Зазначені зобов`язання відповідно до ПК України підлягають декларуванню платником податків на підставі податкових розрахунків, які подаються до Дрогобицької ОДП. Крім того, у актах відображено, що перевірка здійснювалася безпосередньо у приміщенні контролюючого органу. Сукупність цих обставин свідчить про наявність ознак, притаманних саме "камеральним перевіркам", що проводяться виключно на підставі поданих платником податків декларацій (розрахунків) та у порядку, передбаченому пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України. Таким чином, суд погоджується, що є достатні підстави стверджувати, що відповідачем фактично проведено саме камеральні перевірки, а не будь-які інші їх види.

При цьому, змістом актів підтверджується, що перевірки були проведені "...у приміщенні Бориславського відділення Дрогобицької ОДІ". Відповідно до абз. 6 пл. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75 ПК України якщо перевірка проводиться в приміщенні контролюючого органу така перевірка є документальною невиїзною перевіркою.

Згідно з абз. 2, 4 пп. 75.1.2. ст. 75 ПК України документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок, а документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Оскільки забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами (п. 77.3. ст. 77 ПК України), перевірка з окремого податку (зокрема, з плати за користування надрами для видобування корисних копалин) могла бути проведена відповідачем виключно в порядку, що передбачений ПК України для документальних позапланових перевірок.

Відповідно до ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, що визначені в пп. 78.1.1.-78.1.18 ПК України. При цьому, в статті 79 ПК України визначені особливості проведення документальної невиїзної позапланової перевірки:

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п. 79.1.).

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. (п. 79.2.).

Однак, як було зауважено, що на адресу позивача, податковим органом не було направлено жодних рішень про призначення документальних позапланових невиїзних перевірок, результати яких було б оформлено відповідними актами.

Таким чином, відповідно до п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно п. 2.5.1. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 р. № 165 (далі - Методичні рекомендації), Акт про результати камеральної перевірки складається у вигляді відповідного зразка, який наведено у додатку № 2 і складається у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності.

Аналіз вищенаведених правових положень дозволяє дійти до висновків, що у даному випадку камеральна перевірка повинна бути проведена виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків; камеральна перевірка даних, заявлених у податковій звітності, повинна бути проведена протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання такої звітності.

Разом з тим, як встановлено з Актів перевірки контролюючим орган проведено перевірку не податкової звітності позивача, а перевірку своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов`язання, що відповідно до пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України є предметом документальної, а не камеральної перевірки.

Відповідно до Методичних рекомендацій (додатку № 2 форма акту) камеральні перевірки можуть бути проведені лише з приводу перевірки даних, задекларованих у податковій звітності та з використанням податкової декларації (розрахунку) та бази даних Міністерства доходів і зборів.

Таким чином, діючи не у спосіб, передбачений Законом, відповідач провів камеральну перевірку з питань, які є відмінними від питань, що входять до предмета камеральної перевірки, в результаті чого суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправними дій із проведення спірної перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2015 року №К/800/67871/14, від 23 червня 2015 року №К/800/9651/15, від 10 листопада 2015 року №К/800/19897/15, від 02 грудня 2015 року №К/800/14438/14.

Отже, контролюючим органом фактично здійснено документальні позапланові невиїзні перевірки під виглядом камеральних. При цьому відповідач не виконав обов`язку щодо належного повідомлення позивача та вручення йому під розписку копії наказу про проведення документальних позапланових перевірок, що прямо суперечить вимогам ст. 79 Податкового кодексу України. Також відсутні передбачені статтями 77 та 78 ПК України підстави для призначення таких перевірок. Відтак, відповідач діяв поза межами наданих йому повноважень, без належної правової підстави та з порушенням установленої законом процедури.

У зв`язку з цим, податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі актів незаконно проведених перевірок, підлягають визнанню протиправними та скасуванню як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують права позивача.

Окремо суд зауважує, що відповідно до п. 58.1. ст. 58 ПК України (в редакції, що діяла станом на дату прийняття податкових повідомлень - рішень від 14.02.2015) у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій (абз. 3 п. 58.1. ст. 58 ПК України).

Відповідно до п. 58.1. ст. 58 ПК України (в редакції, що діяла станом на дату прийняття податкових повідомлень - рішень у лютому, серпні, вересні 2016), контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації: завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абз. 3 п. 58.1. ст. 58 ПК України).

Згідно з п. 2.4. Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 №1236 (втратив чинність 16.02.2016), до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) з наведенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку) відповідного звітного періоду, щодо якого здійснюється розрахунок податкового зобов`язання, а також іншої інформації, необхідної для визначення грошового зобов`язання.

Аналогічні положення містить п. 9 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204, відповідно до яких до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Разом з тим в порушення зазначених норм законодавства, матеріали справи не містять а стороною відповідача не доведено протилежного, до жодного з оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідачем не було додано розрахунків штрафних санкцій.

Додатково суд зазначає про те, що зі змісту витягів з інтегрованих карток платника податків за 2015 рік, позивачем декларувалися податкові зобов`язання, однак не було проведено їх погашення, а тому за позивачем обліковується податковий борг, що виник у зв`язку із несвоєчасною сплатою узгоджених сум грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування нафти та природного газу станом на 31.05.2015 та 02.07.2017.

Разом з тим, позивач погоджується з порушенням граничного строку сплати суми грошового зобов`язання із затримкою у 24 календарні дні, при цьому не погоджується із оскаржуваними ППР, з підстав того, що податковим органом не правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 20%, а тому просить скасувати їх у повному розмірі, таким чином слід зазначити наступне.

Відповідно до пп. 36.1-36.3 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановленні законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митних законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пень яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

За змістом ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити сум податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів. зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених що статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

При цьому, санкція норми ст. 126 ПК України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним у строки, встановлені цим кодексом узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм пункту 87.9 ст. 87 ПК України, стаття 126 не містить.

За приписами п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, податкове законодавство пов`язує право податкового органу нарахувати штраф за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання.

Разом з тим, по датам перерахування грошових коштів за відповідними платіжними дорученнями відповідач здійснював самостійне зарахування цих коштів в рахунок погашення податкового боргу з рентної плати за користування надрами і по даті такого "зарахування" визначав дату погашення податкового боргу з рентної плати за користування надрами, що виник раніше, відповідно, і розмір штрафних санкцій ним був визначений в залежності від "давності" податкового боргу, на погашення якого ним були спрямовані сплачені кошти АТ "Укрнафта".

Варто зауважити, що такий порядок нарахування штрафних санкцій суперечить вимогам Податкового кодексу України, який розмежовує поняття "сплата податку" та "погашення податкового боргу" та ст. 126 ПК України зокрема, що підтверджується наявністю окремого визначення даних понять.

В силу п. 35.1. ст. 35 ПК України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 38.2 статті 38 ПК України сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку, або банком на підставі податкової поруки.

Як передбачено підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України, погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до п. 87.9. ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Виходячи з викладеного, зарахування контролюючим органом здійснених платником податку поточних податкових платежів в рахунок погашення податкового боргу такого платника не вважається сплатою податкового боргу в розумінні поняття "сплата", зміст якого розкрито в статтях 35, 38 ПК України.

Досліджуючи правомірність застосування до платника податків штрафних санкцій за порушення строків сплати податкових зобов`язань внаслідок самостійної зміни контролюючим органом визначеного платником податку призначення платежу. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 17.01.2018 у справі № K/9901/540/18 (2a/0570/9301/11) погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що є протиправними податкові повідомлення-рішення, якими платнику податків нараховано штраф при самостійному спрямуванні контролюючим органом коштів, всупереч призначенню платежу, визначеного платником податків.

Таким чином, з аналізу матеріалів справи та норм права, суд приходить до висновку, що відповідачем в порушення вимог ПК України проведено перевірки та з грубим порушення вимог законодавства та протиправно нараховано штрафні (фінансові) санкції та, відповідно, винесено податкові повідомлення-рішення.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повінстю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення форми «Ш», винесені Дрогобицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України від 14.02.2015 року за № , № , № , № 3; від 25.02.2016 року за № , № , № , № ; від 25.08.2016 року за № , № ; від 09.09.2016 року за № , № .

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Укрнафта" понесені судові витрати в сумі 349235, 26 грн. (триста сорок дев`ять тисяч двісті тридцять п`ять гривень двадцять шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Акцірнерне товариство "Укрнафта" (пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053, )

Відповідач: Головне управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, )

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна