Справа № 580/11456/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року справа № 580/11456/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 14.09.2023 по 08.01.2024 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 14.09.2023 по 08.01.2024 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) середній заробіток за весь час затримки з виплати додаткової винагороди по день фактичного розрахунку.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в судове засідання.

Ухвалою суду від 23.01.2025 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.09.2025 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач проходив військову службу, виконував бойові завдання та отримав поранення під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій. У зв`язку з отриманням поранення проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах та за цей період позивачу не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

На підставі наведеного позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відзив у встановлений судом строк, відповідачем до суду не подано, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримано відповідачем. Оскільки відзив до суду не подано, тому з урахуванням ч. 6 ст. 162 КАС України, суд визначив достатніми наявні в матеріалах справи докази та за відсутності поданого відповідачем відзиву проти позову розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації, у зв`язку зі збройною агресією РФ, відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію».

З 14.01.2023 по 16.05.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та виключений зі списків військової частини 16.05.2024.

04.10.2022 вибув у відрядження до зведеної роти ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відомостей, які містяться в довідці №421 від 02.08.2023 про обставини травми, виданій військовою частиною НОМЕР_1 , 02 серпня 2023 року близько 18 год. 20 хв. під час виконання бойового завдання отримав поранення внаслідок обстрілу позицій з міномету поблизу нп. Новоселівське Сватівського району Луганської області. Поранення отримане під час захисту Батьківщини, а саме: виконання бойового завдання в зоні ведення бойових дій. Причиною отримання поранення є ворожий обстріл.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №15631, хворий солдат БЕВЗ ОСОБА_2 , 1969 р.н. перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні у травматичному відділенні військово-медичного клінічного центру Північного регіону м. Харкова із 15.09.2023 по 18.09.2023 з діагнозом: «поєднане вогнепальне осколкове поранення (14.09.2023) тазу та кінцівок. Множинні сліпі поранення лівої сідничної ділянки з багатоуламковим переломом лівої сідничної кістки, дірчастими переломами крижової кістки зліва з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків). Наскрізне поранення м`яких тканин нижньої третини лівого стегна. Дотичне поранення правої гомілки з багатоуламковим переломом великогомілкової кістки на рівні верхньої третини зі зміщенням уламків».

Відповідно до виписки №28894, ОСОБА_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» м. Полтава з 18.09.2023 по 03.10.2023 з діагнозом: «поєднане вогнепальне осколкове поранення (14.09.2023) тазу та кінцівок. Множинні сліпі поранення лівої сідничної ділянки з багатоуламковим переломом лівої сідничної кістки, дірчастими переломами крижової кістки зліва з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків). Наскрізне поранення м`яких тканин нижньої третини лівого стегна. Дотичне поранення правої гомілки з багатоуламковим переломом великогомілкової кістки на рівні верхньої третини зі зміщенням уламків. Акубаротравма (02.08.2023). Двобічна приглухуватість.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4235, ОСОБА_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «ЛІЛ 1 рівня Горішні Плавні» з 03.10.2023 по 08.12.2023 з діагнозом: «поєднане вогнепальне осколкове поранення (14.09.2023) тазу та кінцівок. Множинні сліпі поранення лівої сідничної ділянки з багатоуламковим переломом лівої сідничної кістки, дірчастими переломами крижової кістки зліва з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків). Наскрізне поранення м`яких тканин нижньої третини лівого стегна. Дотичне поранення правої гомілки з багатоуламковим переломом великогомілкової кістки на рівні верхньої третини зі зміщенням уламків».

Відповідно до довідки №7191 від 08.12.2023 військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_4 від 08.12.2023 виданої ОСОБА_3 , медичний огляд проведено 08.12.2024, діагноз: «консолідуючий багатоуламковий внутрішньосуглобовий перелом верхньої третини правої великогомілкової кістки зі слабкими ознаками кісткової мозолі внаслідок вогнепального поранення (14.09.2023) з тимчасовим порушенням функцій...». Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 поранення кваліфікується як тяжке. Поранення, ТАК пов`язано з проходженням військової служби. Потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.

Вважаючи неправомірною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100000 грн. на місяць за наведені періоди, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, та Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом 5 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу п. 1 Постанови № 168 можна дійти висновку про встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва).

Вищеперелічені медичні виписки підтверджують послідовне проходження саме стаціонарного лікування позивача, після отриманого поранення під час захисту Батьківщини, тому суд вважає обґрунтованими посилання представника позивача на необхідність виплати позивачу грошового забезпечення у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період 14.09.2023 по 07.12.2023.

Також позивачу підлягає виплаті грошове забезпечення у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням за які позивач потребував перебування у відпустці за висновком ВЛК з 08.12.2023 по 07.01.2024, включно. Грошове забезпечення за однин день 08.01.2024 не підлягає оплаті з огляду на те, що тридцятий день припадає на 07.01.2024.

Відповідальність за допущену бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди позивачу несе військова частина НОМЕР_1 .

На виконання вимог ухвали суду від 23.01.2025 військова частина НОМЕР_1 не надала жодного доказу для спростування викладених в адміністративному позову вимог та не довела своєчасності виплати збільшеного грошового забезпечення позивачу внаслідок поранення.

Отже, для відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати останню нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у встановленому розмірі.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність невиплати позивачу додаткової винагороди, тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в пропорційному розрахунку на місяць за період з 14.09.2023 по 07.01.2024, включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в пропорційному розрахунку на місяць за період з 14.09.2023 по 07.01.2024, включно.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО