Справа № 280/28/25
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 280/28/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.03.2025 в адміністративній справі №280/28/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у виданні за період з 21.07.2023 по травень 2024 року включно та з жовтня 2024 року по теперішній час бойових розпоряджень та поданих рапортів про виплату додаткової винагороди без урахування посад у складі командування та штабу військової частини НОМЕР_2 ешелону оборони з розрахунку 50000 (п`ятдесят тисяч) грн, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період з 21.07.2023 по травень 2024 року включно та з жовтня 2024 року по теперішній час з розрахунку 30 000 (тридцять тисяч) грн.

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум позивачу додаткової винагороди за період з 21.07.2023 по травень 2024 року включно та з жовтня 2024 року по теперішній час з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах;

- зобов`язати відповідача здійснювати нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди з розрахунку 50 000 (п`ятдесят тисяч) на місяць пропорційно часу участі в діях та заходах на час перебування на посаді, що входить до штабу військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.03.2025 в адміністративній справі №280/28/25 позов задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду, Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог відмовити в повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 12.07.2023 і дотепер проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , з 12.07.2023 призначений на посаду старшого водія 2 відділення автомобільного взводу підвозу продовольства, речового і військово-технічного майна групи матеріального забезпечення (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2023 № 193), з 21.07.2023 призначено штаб-сержантом 3 категорії відділення персоналу штабу (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2023 № 202), з 01.12.2023 призначено на посаду помічником начальника відділення персоналу штабу (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2023 № 336).

Факт та тривалість участі позивача у період з липня 2023 року по січень 2025 року у бойових діях, виконання бойових (спеціальних) завдань підтверджується витягами з бойових розпоряджень (№ 7080дск від 14.07.2023 (період 15-31.07.2023), № 7895дск від 31.07.2023 (період 01-15.08.2023), № 8640дск від 15.08.2023 (період 16-31.08.2023), № 9494дск від 31.08.2023 (період 01-16.09.2023), № 10208дск від 15.09.2023 (період 15-30.09.2023), № 11033дск від 30.09.2023 (період 01-15.10.2023), №11727дск від 14.10.2023 (період 16-21.10.2023), №12533дск від 31.10.2023 (період 01-15.11.2023), № 13029дск від 15.11.2023 (період 16 - 30.11.2023), № 13580дск від 30.11.2023 (період 01-15.12.2023), № 14110дск від 15.12.2023 (період 16-31.12.2023), № 14706дск від 31.12.2023 (період 01-15.01.2024), № 554дск від 15.01.2024 (період 16-31.01.2024), № 1161дск від 30.01.2024 (період 01-15.02.2024), № 1837дск від 15.02.2024 (період 16-29.02.2024), № 2404дск від 29.02.2024 (період 01-15.03.2024), № 3047дск від 15.03.2024 (період 16-31.03.2024), № 3677дск від 31.03.2024 (період 01-15.04.2024), № 4331дск від 14.04.2024 (період 16-30.04.2024), № 5031дск від 30.04.2024 (період 01-15.05.2024), № 5684дск від 15.05.2024 (період 16-31.05.2024), № 6525дск від 31.05.2024 (період 01-15.06.2024), № 7170дск від 14.06.2024 (період 16-30.06.2024), № 7879дск від 01.07.2024 (період 01-31.07.2024), № 8953дск від 29.07.2024 (період 01-31.08.2024), № 10255дск від 31.08.2024 (період 01-30.09.2024), № 11614дск від 30.09.2024 (період 01-31.10.2024), № 13034дск від 31.10.2024 (період 01-30.11.2024), № 14295дск від 30.11.2024 (період 01-31.12.2024), № 15694дск від 31.12.2024 (період з 01-31.01.2025)) та за період з липня 2023 року по грудень 2024 року рапортами про участь військовослужбовців управління та штабу у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань та виплату додаткової винагороди за відповідний місяць начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_1 (№ 14495 від 13.08.2023, №15722 від 10.09.2023, № 17178 від 07.10.2023, №18870 від 08.11.2023; №20931 від 08.12.2023; №416 від 07.01.2024; №2495 від 08.02.2024, №5659 від 07.03.2024, №8057 від 07.04.2024, №10013 від 08.05.2024, №11863 від 06.06.2024, № 14298 від 16.07.2024, № 15548 від 08.08.2024, № 17829 від 11.09.2024, № 19889 від 10.10.2024, №21747 від 05.11.2024, № 24107 від 05.12.2024), копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди» від 23.11.2023 №719 (за жовтень 2023 року), від 20.12.2023 № 762 (за листопад 2023 року), від 23.01.2024 №51 (за періоди 01-10.12.2023, 22-31.12.2023), від 22.02.2024 № 123 (за періоди 01-27.01.2024, 29-31.01.2024), від 25.03.2024 № 187 (за періоди 01.02.2024, 03-07.02.2024, 09-13.02.2024, 15-19.02.2024, 21-25.02.2024, 27-29.02.2024), від 20.04.2024 №233 (за періоди 01.03.2024, 03-07.03.2024, 09-10.03.2024, 19.03.2024, 21.03.2024, 23-25.03.2024, 27-30.03.2024), від 20.05.2024 №288 (за періоди 01.04.2024, 03-07.04.2024, 09-17.04.2024, 19.04.2024, 21.04.2024, 23-25.04.2024, 27-29.04.2024), від 05.06.2024 №313 (за періоди 01-07.05.2024, 14-19.05.2024, 21-31.05.2024), від 05.11.2024 №598 (за жовтень 2024 року), від 05.12.2024 №6482 (за листопад 2024 року) позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі 30000,00 грн, у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби.

Згідно з наказами командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди» від 25.07.2024 № 419, від 23.08.2024 №460, від 05.09.2024 №478, від 05.10.2024 №535 позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі 50000,00 грн у розрахунку пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань.

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди» від 22.02.2024 № 123 (за 28.01.2024), від 25.03.2024 № 187 (за 02.02.2024, 08.02.2024, 14.02.2024, 20.02.2024, 26.02.2024), від 20.04.2024 №233 (за 02.03.2024, 08.03.2024, 18.03.2024, 20.03.2024, 22.03.2024, 26.03.2024, 31.03.2024), від 20.05.2024 № 288 (за 02.04.2024, 08.04.2024, 18.04.2024, 20.04.2024, 22.04.2024, 26.04.2024, 30.04.2024), від 05.06.2024 №313 (за 08-13.05.2024, 20.05.2024) позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі 100 000 грн, у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях, заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення.

Вважаючи, що у період з 21.07.2023 по травень 2024 року та з жовтня 2024 року позивачу мала нараховуватись та виплачуватись відповідачем додаткова винагорода у збільшеному розмірі, а саме до 50000 грн пропорційно дням виконання бойових (спеціальних завдань) замість 30000,00 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-Х на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку російської федерації та проведенням активних бойових дій, який триває й наразі.

Відповідно до п.2,3 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України» військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Кабінет Міністрів України 28.02.2022 на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію» прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

У пункті 1 Окремого доручення від 23 червня 2022 № 912/з/29 (яке діяло з 01 червня 2022 року) Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи), а саме виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу України) в районі ведення бойових дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань із відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

У пункті 3 цього Окремого доручення Міністр оборони України установив, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Пунктом 5 цієї директиви Міністр оборони установив виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) по особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 окремого доручення від 07 березня 2022 року № 248/1217).

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» до пункту 1 внесено зміни, зокрема: слова «військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора,», «співробітникам Служби судової охорони,» виключено та після слів «перебуваючи безпосередньо в районах» доповнено словами «їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,».

Крім того, наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за №177/39233 (який застосовується з 01 лютого 2023 року) внесено зміни до Порядку № 260, зокрема доповнено цей Порядок новим розділом: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

За пунктом 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Згідно з пунктом 3 розділу ХХХІV Порядку № 260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 4 розділу ХХХІV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що згідно витягів з бойових розпоряджень, а саме № 7080дск від 14.07.2023, № 7895дск від 31.07.2023, № 8640дск від 15.08.2023, № 9494дск від 31.08.2023, № 10208дск від 15.09.2023, № 11033дск від 30.09.2023, №11727дск від 14.10.2023 , №12533дск від 31.10.2023, № 13029дск від 15.11.2023, № 13580дск від 30.11.2023, № 14110дск від 15.12.2023, № 14706дск від 31.12.2023, № 554дск від 15.01.2024, № 1161дск від 30.01.2024, № 1837дск від 15.02.2024, № 2404дск від 29.02.2024, № 3047дск від 15.03.2024, № 3677дск від 31.03.2024, № 4331дск від 14.04.2024, № 5031дск від 30.04.2024, № 5684дск від 15.05.2024, № 11614дск від 30.09.2024, № 13034дск від 31.10.2024, № 14295дск від 30.11.2024, № 15694дск від 31.12.2024, військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , зокрема, позивачем, у період з серпня 2023 року по травень 2024 року та з жовтня 2024 року по січень 2025 року виконувались бойові (спеціальні) завдання безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (Оріхівська міська територіальна громада, Преображенська сільська територіальна громада, Малотокмачанська сільська територіальна громада, Таврійська сільська територіальна громада) на лінії бойового зіткнення в межах району та на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань бригадою чи підрозділом першого ешелону оборони або наступу до батальйону.

При цьому, керуючись наведеними бойовими розпорядженнями, начальником штабу заступником командира військової частини НОМЕР_1 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 були складені рапорти про участь військовослужбовців (зокрема, позивача) управління у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань та виплату додаткової винагороди за період з липня 2023 року по травень 2024 року та з жовтня 2024 року по грудень 2024 року у розмірі 30000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідних завдань.

На підставі вказаних рапортів командиром військової частини НОМЕР_1 були видані накази від 23.11.2023 №719, від 20.12.2023 № 762, від 23.01.2024 №51, від 22.02.2024 № 123, від 25.03.2024 № 187, від 20.04.2024 №233, від 20.05.2024 №288, від 05.06.2024 №313, від 05.11.2024 №598, від 05.12.2024 №6482 про виплату особовому складу військової частини за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з жовтня 2023 року по травень 2024 року та з жовтня 2024 року по листопад 2024 року відповідно до додатків 1 до зазначених наказів (до яких віднесений позивач).

Колегія суддів бере до уваги, що посада позивача відповідно до штату №04/333 військової частини НОМЕР_1 відноситься до управління військової частини, про що зазначено у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи встановлені факти виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у складі бригади в районі ведення бойових (воєнних) дій на лінії бойового зіткнення (в межах району та на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань бригадою чи підрозділом першого ешелону оборони або наступу) суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на отримання збільшеної до 50000,00 грн додаткової винагороди у період з липня 2023 року по травень 2024 року та з жовтня 2024 року по січень 2025 року.

Суд звертає увагу відповідача на те, що підстави для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди визначені Постановою № 168 та Порядком №260, які є обов`язковими для виконання, в тому числі для відповідача.

Оскільки у період з 21.07.2023 по травень 2024 року та з жовтня 2024 року по грудень 2024 року відповідач нараховував позивачу протиправно додаткову винагороду з розрахунку 30000,00 грн на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань (докази зворотного відсутні), в той час, як мав нараховувати її з розрахунку 50000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах, а також беручи до уваги факт виконання позивачем відповідних завдань у січні 2025 року та відсутність доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди з розрахунку 50000,00 грн у січні 2025 року, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про визнаня протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди за період з 21.07.2023 по травень 2024 року та з жовтня 2024 року по січень 2025 року з розрахунку 50000,00 грн на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

За таких обставин наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової винагороди за період з 21.07.2023 по травень 2024 року та з жовтня 2024 року по січень 2025 року з розрахунку 50000,00 грн на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, позивачем не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.03.2025 в адміністративній справі №280/28/25,- залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.03.2025 в адміністративній справі №280/28/25,- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя Т.І. Ясенова

суддя С.В. Білак