Справа № 240/644/25
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/644/25

Головуючий у 1-й інстанції: Окис Тетяна Олександрівна

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

25 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Шидловського В.Б. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Пращерук М. О.,

представника позивача - Обревко Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до Новоозерянського ліцею Олевської міської ради, треті особи: Відділ освіти, молоді та спорту Олевської міської ради, Олевська міська рада Житомирської області про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2025 року Центрально-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (далі позивач, Управління) звернулося у суд з позовом до Новоозерянського ліцею Олевської міської ради (далі відповідач, Ліцей) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, а саме зупинення:

- виконання робіт щодо обслуговування обладнання під тиском шляхом відсторонення від роботи кочегарів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, смт Новоозерянка, вул. Заводська,5;

- експлуатації котлів ВRS250, Е1/9(500);

- експлуатації електроустановок до 1000 В за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, смт Новоозерянка, вул. Заводська, 5.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки у Новоозерянському ліцеї у грудні 2024 року виявлено ряд порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників. Ураховуючи викладене, на переконання позивача, є необхідність негайного зупинення виконання рядку робіт та експлуатації певного обладнання, що і обумовило звернення до суду з відповідним позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року позов Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці задоволено частково:

-застосовано до Новоозерянського ліцею Олевської міської ради заходи реагування у сфері державного нагляду шляхом зупинення: виконання робіт щодо обслуговування обладнання під тиском за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, смт Новоозерянка, вул. Заводська, 5; експлуатації котлів ВRS250, Е1/9(500).

-у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в частині її вимог з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції 29 листопада 2024 року до Управління надійшло повідомлення Відділу освіти, молоді та спорту Олевської міської ради про нещасний випадок, яким проінформовано про нещасний випадок, який мав місце 29 листопада 2024 року о 07:30 годин у Новоозерянському ліцеї, внаслідок якого загинув кочегар.

У зв`язку з отриманням такого повідомлення наказом «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)» від 09 грудня 2024 року, відповідно до абзацу 9 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» від 13 березня 2022 року №303, наказу Міністерства економіки України «Про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану» від 16 червня 2023 року №5782, наказу Міністерства розвитку економіки торгівлі та сільського господарства України «Про затвердження форм документів, що складаються Державною службою України з питань праці» від 27 жовтня 2020 року №2161, Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призначено проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на предмет додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці в частині організації та безпечного ведення робіт у Новоозерянському ліцеї.

У період з 10 по 17 грудня 2024 року на підставі направлення працівниками Управління проведено зазначений захід, за наслідками якого 17 грудня 2024 року складений Акт №ЦЗ/ЖТ/24928/192.

За результатами проведеного заходу виявлено 26 порушень, 5 з яких мали наслідком смерть працюючої особи.

17 грудня 2024 року також складено припис №ЦЗ/ЖТ/24928/054/П/ОП, яким зобов`язано Ліцей усунути виявлені порушення: 5 невідкладно, а 21 до 17 січня 2025 року.

Виявлення за результатами перевірки порушень вимог безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників, обумовило звернення до суду з відповідним позовом.

26 березня 2025 року Управління провело позаплановий захід державного нагляду (контролю) Ліцею в частині перевірки усунення порушень вимог законодавства з охорони праці згідно припису №ЦЗ/ЖТ/24928/054/П/ОП від 17 грудня 2024 року на підставі листа Ліцею від 18 березня 2025 року.

За результатами такого заходу складений акт №ЦЗ/ЖТ/24928/192-ЦЗ/ЖТ/5216/ПАА023907, в якому зазначено, що пункти припису №1 №4, №6 №11 та №26 виконані в повному обсязі, решта порушень пунктів №5, №12 25 не усунуті.

29 квітня 2025 року до суду надійшли пояснення третьої особи Відділу освіти, молоді та спорту Олевської міської ради, в яких зазначає, що пункти №6 №9, №17 №20, №22 №25 виконати неможливо, оскільки кочегари звільнені у зв`язку зі знищенням котельні та обладнання, яке наразі не функціонує, що робить виконання вказаних заходів не доцільним. Пункти 14 №16 виконані, а пункту 2 буде виконано на початку опалювального сезоні 2025 2026 року, оскільки котельна та обладнання знищені та наразі не функціонують.

20 травня 2025 року до суду надійшли додаткові пояснення Управління, в яких звертає увагу суду на те, що згідно з позовними вимогами просить зупинити виключно діяльність, що пов`язана з отриманням відповідних дозвільних документів, що не було виконано відповідачем. Разом з тим, відділом освіти, молоді та спорту Олевської міської ради не надано вичерпних доказів вжитих усіх належних заходів для забезпечення охорони праці в Новоозерянському ліцеї Олевської міської ради та не надано жодних доказів того, що ними вжито хоча б якихось заходів для початку процедури оформлення дозвільних документів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості доводів позивача, у зв`язку з чим наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку та надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції по суті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції на момент звернення позивача до суду) на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з частиною п`ятою статті 4 цього Закону виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» (далі - Закон № 2694-XII), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

За визначенням, наведеним у частині першій статті 1 Закону № 2694-XII, охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності; роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, і фізична особа, яка використовує найману працю.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 2694-XII законодавство про охорону праці складається з цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

За приписами частини другої статті 4 Закону № 2694-XII, державна політика в галузі охорони праці базується на принципах: пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; підвищення рівня промислової безпеки шляхом забезпечення суцільного технічного контролю за станом виробництв, технологій та продукції, а також сприяння підприємствам у створенні безпечних та нешкідливих умов праці.

Відповідно до статті 13 Закону № 2694-XII роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил у сфері охорони праці слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.06.2018 р. по справі № 823/589/16.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів наголошує, що застосування відповідних заходів реагування є необхідним оперативним та превентивним способом впливу з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Таким чином, не має значення якою особою було допущено ці порушення, оскільки такий захід впливу застосовується контролюючим органом не з метою притягнення винних осіб до відповідальності, а виключно з метою уникнення заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей, тобто має запобіжний характер.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері охорони праці призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері охорони праці.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.12.2018 р. по справі № 826/13896/16.

Також такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації продукції не є санкцією за порушення вимог законодавства, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 по справі №810/2400/18, від 16.05.2019 по справі №812/1296/18, від 07.08.2019 по справі №810/1820/18.

При цьому, згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 4 Закону України №877-V, відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

В такому випадку, у разі усунення виявлених порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, відповідач не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення із повідомленням відновлення господарської діяльності.

Суд не наділений повноваженнями виконувати функції органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері охорони праці, які в свою чергу є дискреційними, а тому тільки позивач при проведенні перевірки вправі оцінити якість виконаних робіт, спрямованих на усунення порушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України №877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Отже, факт виконання/невиконання суб`єктом господарювання порушень, може бути встановлено лише за результатами проведення органом державного нагляду (контролю) позапланових заходів (перевірки).

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що виявлені в ході проведення перевірки порушення, зазначені в акті перевірки, несуть загрозу настання нещасного випадку та аварії, а тому створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим зазначав про необхідність вжиття відповідних заходів реагування.

Судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у виді зупинення експлуатації електроустановок до 1000 В за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, смт Новоозерянка, вул. Заводська, 5.

Перевіривши доводи сторін та відповідні їм матеріали, з акту від 26 березня 2025 року №ЦЗ/ЖТ/24928/192-ЦЗ/ЖТ/5216/ПАА023907 колегія суддів встановила, що пункти припису №1 №4, №6 №11 та №26 виконані в повному обсязі, внаслідок чого правові підстави для застосування такого заходи реагування у сфері державного нагляду як зупинення експлуатації електроустановок до 1000 В за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, смт Новоозерянка, вул. Заводська, 5, підтвердження не знайшли, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції є обґрунтованими.

Досліджуючи наведені Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці підстави для звернення з позовом про застосування заходів реагування, а саме: відсторонення працівників від виконання посадових обов`язків, колегія суддів враховує, що таке звернення обумовлено, перш за все, наявністю загрози життю та здоров`ю людей до усунення відповідачем виявлених порушень.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що Законом України № 877-V не передбачено такого заходу впливу, як відсторонення працівників від виконання посадових обов`язків у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування заходу реагування у вигляді відсторонення від роботи кочегарів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до пунктів 14-15 акту перевірки, роботодавець "Новоозерянський ліцей Олевської міської ради" допустив до роботи кочегарів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без відповідної кваліфікації щодо обслуговування обладнання під тиском та під час прийняття на роботу та в процесі виконання роботи не провів інструктажі з охорони праці.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про охорону праці» працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.

Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Посадові особи, діяльність яких пов`язана з організацією безпечного ведення робіт, під час прийняття на роботу і періодично, один раз на три роки, проходять навчання, а також перевірку знань з питань охорони праці за участю профспілок.

Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

Відповідно до п. 6.1 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці (НПАОП 0.00-4.12-05), затвердженого Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці 26.01.2005 року № 15 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 р. за № 231/10511), працівники, під час прийняття на роботу та періодично, повинні проходити на підприємстві інструктажі з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також з правил поведінки та дій при виникненні аварійних ситуацій, пожеж і стихійних лих.

Як зазначено вище, в ході проведення перевірки контролюючий орган встановив, що кочегари ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не пройшли інструктажі з охорони праці.

В свою чергу доказів проходження інструктажу працівниками: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про яких зазначено в акті перевірки, відповідачем не надано, з огляду на зазначене підстави для висновку про усунення відповідачем виявленого порушення відсутні.

При цьому, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що не усунення виявлених перевіркою порушень може спричинити загрозу життю і здоров`ю людей, оскільки впливає на можливість настання аварії чи нещасного випадку, безпеку робітників.

Колегія суддів враховує, що захід реагування у вигляді повної заборони виконання робіт підвищеної небезпеки є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Неусунені відповідачем порушення є, на переконання колегії суддів, суттєвими та створюють серйозну небезпеку.

Колегія суддів приходить до висновку, що виявлені порушення вимог законодавства про охорону праці створюють реальну загрозу життю та здоров`ю, а їх неусунення може призвести до невиправних наслідків - до загибелі людей або ж нанесенню шкоди їх здоров`ю.

Як вже зазначалось вище, станом на момент розгляду справи, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували повне усунення порушень, встановлених актом перевірки.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення суб`єктом господарювання виконання вимог законодавства у сфері охорони праці.

Позивач, звертаючись до суду, чітко вказав, у чому саме полягає загроза для життя та здоров`я людей, а також, до яких наслідків може призвести подальше існування тих порушень, які зафіксовані актом перевірки та не усунені відповідачем.

З огляду на те, що відповідачем не доведено факту усунення в повному обсязі порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги вимог в частині зобов`язання відповідача вжити заходів реагування шляхом зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме:

- виконання робіт щодо обслуговування обладнання під тиском щляхом відсторонення від роботи кочегарів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, смт Новоозерянка, вул. Заводська, 5. В іншій частині позовних вимог висновки суду першої інстанції відповідають встановленим у справі обставинам та чинному правовому регулюванню спірних правовідносин між сторонами у цій справі.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів вважає, що в даному випадку апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню у відповідній його частині з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Новоозерянського ліцею Олевської міської ради, а саме зупинення: виконання робіт щодо обслуговування обладнання під тиском шляхом відсторонення від роботи кочегарів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: Житомирська область, Коростенський район, смт. Новоозерянка, вул. Заводська, 5.

Ухвалити в цій частині постанову, якою позовну вимогу задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Новоозерянського ліцею Олевської міської ради, а саме зупинення:

- виконання робіт щодо обслуговування обладнання під тиском шляхом відсторонення від роботи кочегарів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року залишити без змін.

В іншій частині вимог апеляційної скарги відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 вересня 2025 року

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Шидловський В.Б. Капустинський М.М.