Справа № 562/1559/25
Суддя: Саган Л. В.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/1559/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2025 року Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Саган Л.В. при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, поліцейського Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого сержанта поліції Фещука Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4619959, винесену 30 квітня 2025 року поліцейським Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшим сержантом поліції Фещуком Володимиром Васильовичем, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позов було подано без додержання вимог, визначених статтями 122, 161 КАС України, на підставі чого ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 травня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та надання суду доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 травня 2025 року про залишення адміністративного позову без руху ОСОБА_1 отримав 05 серпня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

14 серпня 2025 року на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від ОСОБА_1 надійшла до суду заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення до суду позивачзазначає, оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення він отримав у день її винесення 30 квітня 2025 року. Після цього, 01 травня 2025 року він надіслав до Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області електронного листа з метою отримання відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано вчинення ним адміністративного праворушення та розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідь з відеозаписами, що мають значення для об`єктивного розгляду справи, у доступному для перегляду режимі він отримав 14 травня 2025 року об 11 год. 23 хв. Крім того, він є студентом Національного університету водного господарства та природокористування і в травні 2025 року перебував на заняттях згідно з затвердженим розкладом. Також зазначає, що його батько проходить військову службу, тому він змушений виконувати крім повсякденних справ домашнього вжитку, ще й польові та сезонні роботи, необхідні для забезпечення життєдіяльності сім`ї. Тому просить поновити йому строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є: неприпустимість зловживання процесуальними правами (ст.2 ч.3 КАС України)

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частинами першою та третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже наведеними положеннями законодавства початок перебігу строку звернення до суду пов`язується не лише з моментом, коли особа дізналася, але й коли вона повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (стаття 289 КУпАП).

Таким чином, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла та повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Сам по собі інститут строку звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Поважними ж причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Необхідно підкреслити, що відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

ОСОБА_1 просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4619959, винесену 30 квітня 2025 року поліцейським Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшим сержантом поліції Фещуком Володимиром Васильовичем, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав у день її винесення 30 квітня 2025 року на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що зазначено позивачем у позовній заяві.

Позов про скасування вищевказаної постанови позивач направив до суду засобами поштового зв`язку 14 травня 2025 року, тобто з порушенням строків на звернення з позовом до адміністративного суду, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 6 статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, всупереч вказаних вимог Закону, позивачем не додано до заяви відеозаписів, на які він посилається як на причину пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом у встановлений законом строк. Також позивачем не надано доказів його перебування на навчанні у навчальному закладі в період з 01 до 14 травня 2025 року. Також позивачем не зазначено та не додано доказів проходження його батьком військової служби, відсутні відомості про склад сім`ї позивача.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2018 у справі №463/1221/17 зазначив, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовані (рішення від 25.01.2000, пункт 33).

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 у справі №160/6430/20.

Наведені причини поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані в заяві позивача, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки позивачем не доведено обставини, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне звернення до суду, у визначений законом строк.

З огляду на викладене, судом не встановлено підстав для визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до суду, тому адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві.

Разом з тим, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.8 ст.169 КАС України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.

Керуючись ст.ст.122, 123, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, поліцейського Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого сержанта поліції Фещука Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я