Справа № 380/6892/25
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа №380/6892/25

адміністративне провадження № К/990/36189/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Стеценка С.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 (суддя Ланкевич А.З.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2025 (судді Гінда О.М., Ніколін В.В., Матковська З.М.)

у справі № 380/6892/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В квітні 2025 ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», без обмеження пенсії максимальним розміром з відсотковим значенням розміру пенсії 90% від сум грошового забезпечення, та з урахуванням раніше проведених виплат.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Згідно з розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі №9118382-МВС станом на 01.01.2025 відповідач провів перерахунок розміру пенсії позивача із застосуванням понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

За результатами цього перерахунку розмір пенсії позивача (з надбавками) становив 27320,48 грн, однак з урахуванням застосованого відповідачем коефіцієнта згідно п.1 Постанови №1 розмір пенсії, що підлягає до виплати, становив 25330,29 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.03.2025 №1300-5310-8/43972 на звернення позивача повідомило, що виплата пенсій у 2025 році на період воєнного стану проводиться з урахуванням коефіцієнтів, визначених ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1. Покликаючись на те, що з 01.01.2025 розмір пенсії позивача перевищив 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, наявні підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2025, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нарахування та виплати позивачу пенсії з 01.01.2025 з обмеженням максимальним розміром та із застосування коефіцієнтів, передбачених статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії з 01.01.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів, передбачених статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн.

Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що абзац 3 ст.11 Закону України №2262-XII містить безумовне застереження, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, Законом №2262-ХІІ та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено обмеження розміру пенсій, розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, шляхом застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Також суди виходили з того, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Суди дійшли висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування при перерахунку пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, положень ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1, якими змінюються умови та/чи норми пенсійного забезпечення, є протиправними.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії з відсотковим значенням розміру пенсії 90% від сум грошового забезпечення, суд першої інстанції визнав їх передчасними.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ, ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу.

В обґрунтування касаційної скарги покликається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Покликається на те, що стаття 46 Закону України «про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанова КМУ №1 від 03.01.2025 є чинними, неконституційними не визнавались, відповідно є обов`язковими до застосування, а дії пенсійного органу відповідають нормам статті 19 Конституції України.

Також покликається на те, що реалізація статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» забезпечить скорочення дисбалансу в розмірах пенсій, що дасть змогу забезпечити соціальний захист найбільш вразливих верств населення, пенсія яких є єдиним джерелом для існування.

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2025, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Копію ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією скарги та доданих до неї документів доставлено до електронного кабінету позивача 03.09.2025 о 23:28, однак останній не скористався правом подати відзив на касаційну скаргу.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Рішення судів попередніх інстанцій оскаржуються лише відповідачем і лише в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалось і в апеляційному порядку не переглядалось, відтак в силу приписів частини 1 статті 328 та статті 341 КАС України касаційний перегляд в цій частині не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України.

За правилами пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Ухвалою Верховного Суду від 03.09.2025 відкрито касаційне провадження у справі на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Підставою для відкриття касаційного провадження стало те, що доводи касаційної скарги відповідача вказували на існування обставин, визначених пунктом 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час касаційного провадження встановлено, що питання застосування норми права у подібних правовідносинах уже було предметом розгляду Верховного Суду.

Так, у постанові від 11.09.2025 у справі №120/1081/25 Верховний Суд дійшов висновку, що застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, положень статті 46 Закону № 4059-IX та постанови № 1, якими передбачено виплату таких пенсій, із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції у справі, яка є предметом касаційного перегляду, апеляційний суд, серед іншого, виходив з того, що зміна правового регулювання відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб можлива лише у випадку внесення відповідних змін до Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а інші нормативно-правові акти підлягають застосуванню лише у випадку їх прийняття відповідно до цих законів.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції відповідно до наведених вище висновків Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку).

Враховуючи те, що правовий висновок Верховного Суду з питань, що є спірними у цій справі, вже сформовано, касаційне провадження, відкрите на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.

Керуючись статтями 345, 339 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2025 у справі № 380/6892/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

С.Г. Стеценко