Справа № 160/391/25
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/391/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційні скарги Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року та додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року

у справі №160/391/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД»

до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» звернулось до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків:

- від 17 грудня 2024 року № 6 форми «ПС», яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн. за податком на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;

- від 17 грудня 2024 року №6 форми «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 934812, 00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 233703,00 грн;

- від 17 грудня 2024 року №6 форми «В4» в частині зменшення суми від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у сумі податку на додану вартість 3 406 800,00 грн;

- від 17 грудня 2024 року № 6 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші платники, у загальній сумі 63 858 724, 50 грн, з яких за податковими та іншими зобов`язаннями 49 831 424,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 14 027 300, 50 грн;

- від 17 грудня 2024 року №4 форми «С», яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 184 680, 28 грн;

- від 17 грудня 2024 року №6 форми «П», яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періоду півріччя 2024 року у сумі 28 910 872,00 грн.

Позовні вимог обґрунтовані помилковістю висновків контролюючого органу про порушення позивачем норм податкового законодавства. В ході проведення перевірки ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» контролюючому органу надано всі необхідні документи для підтвердження дотримання вимог Податкового кодексу України при формуванні розміру від`ємного значення суми з податку на додану вартість із контрагентами-постачальниками за період, що перевірявся. Господарські операції, про які зазначає відповідач, між ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» та ФГ «ТРУД 2012» і ТОВ «Алєф Компані» мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства - контрагенти ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність викладених в акті перевірки висновків податкового органу. Позивач зауважує, що висновки відповідача також обґрунтовані недотриманням податкового законодавства іншими платниками податків - контрагентами позивача та іншими особами, з якими позивач не мав жодних відносин, тоді як законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими особами.

Крім того, контролюючим органом досліджено питання дотримання позивачем валютного законодавства в частині виконання умов зовнішньоекономічного контракту, за результатами якої були встановлені порушення у вигляді несвоєчасного надходження валютної виручки. Проте, факт повернення коштів нерезидентом саме 28.10.2022 не заперечується контролюючим органом, адже в акті перевірки є посилання на платіжний документ SWIFT від 28.10.2022 на суму 673 264,80 дол.США. Контролюючий орган безпідставно вважає, що датою проведення розрахунків за імпортним контрактом № 10-АТІ-ОАТ від 15.03.2022 вважається дата 31.10.2022, коли повернуті нерезидентом кошти були зараховані банком на поточний валютний рахунок позивача через його розподільчий рахунок. Контролюючий орган не враховує, що зарахування таких коштів на розподільчий/поточний валютний рахунок товариства здійснено саме банком, на який ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» не має заходів впливу щодо проведення таких дій.

Також позивач зазначає, що в акті перевірки вказана недостовірна інформація про те, що ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» не було подано уточнюючі Податкові розрахунки за формою 1ДФ та 4ДФ за 2-4 кв.2018, 3 кв.2019, 2,3 кв. 2020, 1,3,4 кв. 2021, 1-3 кв. 2022, 3 кв. 2023, 2 кв. 2024, в яких було виявлено помилки з метою виправлення недостовірних даних, зазначених у Повідомленнях щодо допущених помилок. Позивач вказує, що фактично ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» було подано уточнюючі Податкові розрахунки за формою 1ДФ та 4ДФ за всі звітні періоди, в яких було виявлено помилки з кодами 99 та 3 (номер ІПН не перебуває в реєстре ДРФО), внаслідок чого недостовірна інформація по кожній фізичній особі виправлена. Подання уточнюючих Податкових розрахунків за формою 1ДФ, які містять помилку з кодом 5 (закритий номер облікової картки платника податку в зв`язку зі смертю) не вимагається.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 160/391/25 адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції за встановлених обставин справи дійшов висновку, що господарські операції позивача з його контрагентами, зазначеними в акті перевірки, пов`язані з господарською діяльністю позивача, первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; обставини порушень позивачем податкового законодавства сформовані виключно на підставі зібраної податкової інформації. Як зазначив суд, під час перевірки контролюючим органом не досліджено обставин з переробки давальницької сировини та придбання олії соняшникової нерафінованої ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД». Щодо посилання контролюючого органу на наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача, суд зазначив, що порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Самі по собі матеріали досудового розслідування не можуть підтверджувати або спростовувати будь-які факти або обставини.

Стосовно виявлених перевіркою порушень строків розрахунків за операціями в зовнішньоекономічній діяльності, суд зазначив, що контролюючим органом не правильно визначено дату розрахунку за імпортним товаром, оскільки правильною датою є дата валютування, а не час фактичного надходження платежу на рахунок позивача, тому суд дійшов висновку, що граничні строки розрахунків в ЗЕД позивачем дотримано.

Стосовно недостовірних даних, зазначених позивачем в податкових розрахунках, суд зазначив, що неправильне зазначення ТОВ «ОПТІМУСАРО ТРЕЙД» податкового номеру фізичної особи у податкових розрахунках форми №1-ДФ та 4-ДФ не є підставою для застосування до ТОВ «ОПТІМУСАРО ТРЕЙД» відповідальності, передбаченої п. 119.1 ст. 119 ПК України, оскільки позивачем доведено та контролюючим органом підтверджено повноту нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб.

Стосовно доводів контролюючого органу, що підприємством в порушення норм податкового законодавства не сформовано резерви та не відкориговано фінансовий результат до оподаткування в бік збільшення за півріччя 2018 року, суд зазначив, що висновки відповідача з цього приводу ґрунтуються на неправильно встановлених фактичних обставинах, а саме: невірному визначенні виникнення дати відповідного зобов`язання.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 30 000 грн.

Суд першої інстанції, врахувавши правову позицію Верховного Суду, виходив з того, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу є співмірною та відповідає принципу розумності, підтверджується матеріалами справи та умовами договору про правову допомогу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вимоги апеляційної скарги фактично мотивовані обставинами, викладеними в акті перевірки. Скаржник наполягає на тому, що надані позивачем первинні документи, видані від імені контрагентів, та докази перерахування грошових коштів не можуть самі по собі підтверджувати реальність виконання господарських угод, оскільки за інформацією контролюючого органу вказані суб`єкти господарювання не виконували та об`єктивно не мали можливості виконати обумовлені в господарських договорах зобов`язання (поставити продукцію, виконати роботи). Крім того, укладені між ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» та його контрагентами договори не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет. Скаржник звертає увагу, що податковий орган має право збирати податкову інформацію про платників податків та використовувати її під час проведення документальних перевірок, у зв`язку з чим докази неможливості реального виконання господарських операцій (відсутність достатньої кількості працівників, основних засобів, неможливість встановлення походження товару/робіт/послуг, невідповідність між наданими до перевірки первинними документами та даними податкової інформації) належним чином зібрані та відображені в акті перевірки.

Також, скаржником зазначено, що позивачем, з порушення граничних термінів розрахунків, здійснено повернення грошових коштів 31.10.2022 на поточний та розподільчий валютний рахунок підприємства ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» згідно платіжного документу (SWIFT від 28.10.2022) у сумі 561 138,00 дол.США/ 20 520 031,07 грн, в той час як граничним терміном надходження грошових коштів є 28.10.2022 (порушення термінів на 3 дні з 29.10.2022 по 31.10.2022).

Окрім того, відповідачем вказано, що ТОВ «ОПТІМУСАРО ТРЕЙД» не подано уточнюючий Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, i сум утриманого з них податку (Форми № 4 ДФ), по вищенаведеним розрахункам. Тобто, на думку контролюючого органу, податкові розрахунки 1ДФ та 4ДФ, подані ТОВ «ОПТІМУСАРО ТРЕЙД», містять недостовірні дані, а тому в ході перевірки встановлено подання позивачем недостовірних відомостей про фізичних осіб платників податку, а саме: у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за формою № 4-ДФ та №1ДФ: : 2-4 квартали 2018 року містять недостовірні дані.

Також не погодившись з додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі. Скаржник вважає, що суд не врахував відсутність доказів фактичного понесення витрат на правову допомогу позивачем (будь-яких платіжних документів). Також відповідач вважає не співмірним та недоведеним розмір витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано детального опису виконаних робіт тощо.

Позивач проти задоволення апеляційних скарг на рішення та додаткове рішення суду у цій справі заперечує, відповідно до поданих відзивів на апеляційні скарги просить залишити рішення суду без змін як законні та обґрунтовані.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені ними в поданих суду заявах по суті справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх податків та зборів, передбачених Податковим кодексом України, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи, за період діяльності з 01.04.2018 по 30.06.2024, за результатами якої складений акт від 12.11.2024 №738/34-00-07-06/41161689.

Перевіркою встановленні порушення:

- п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, ст.1, 3, 9, 11, 12 Закону України від 16.07.1999 № 996-XІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вимог розділу 4 Концептуальної основи фінансової звітності (ухваленою Радою МСБО у вересні 2010р.), п. 7, п.10 МСБО 18 «Дохід», п.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого у Мін`юсті України 05.06.1995 за №168/704, а саме: не включення до р. 2120 «Інші операційні доходи» Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) доходу у вигляді вартості безоплатно отриманих активів (насіння соняшника) у сумі 29 542 357,77 грн.: - за 4 квартал 2019 року 4 216 668,3 грн.; - за 2020 рік 25 325 689,07 грн.

- п. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 ПК України, п.13 НП(С)БО 11, а саме: підприємством не сформовано резерви та не відкориговано фінансовий результат до оподаткування в бік збільшення за півріччя 2018 року на суму 305 120 632,32 грн.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.04.2018 по 30.06.2024 з урахуванням порушень, викладених в акті перевірки, встановлено:

завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування по податку на прибуток за півріччя 2024 року в сумі 28 910 872 грн.;

заниження податку на прибуток у розмірі 49 831 424 грн. у т.ч. за 2 квартал 2018 року 44 505 659 грн. за 9 місяців 2018 року 44 560 752 грн. 2018 рік 38 282 974 грн. 2019 рік 7 718 737 грн.; 2022 рік 3 829 713 грн.;

- п.44.1, ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, абз. б) п.200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, з урахуванням частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами) та п. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, пунктів 5 та 6 «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за №159/28289, а саме: ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку всього на суму 934 812 грн., в тому числі: лютий 2020 року на суму 920 000 грн. березень 2020 року на суму 14 812 грн.

- пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1, ст.44, п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, абз. в) п.200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, з урахуванням частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV та п. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (зі змінами), п. 5 та 6 «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за №159/28289, а саме: ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21), за червень 2024 року всього в розмірі 3 441 765 грн.;

- п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України: ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» не складено податкові накладні та не зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних на вартість товарів та послуг, які використано не в господарській діяльності підприємства, всього обсягом 41915 грн., крім того ПДВ 8383 грн., в тому числі за червень 2019 року обсягом 41915 грн., крім того ПДВ 8383 грн.;

- ч. 3 ст.13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції», п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5 та ст. 142 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» в частині недотримання термінів надходження імпортного товару за контрактом №10-ATI-OAT від 15.03.2022, укладеним з нерезидентом Agro Trading International AG, Швейцарія.;

- п. 51.1 ст. 51, п. 119.1 ст. 119, пп. б) п. 176.2 ст.176 ПК України, п.3.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556, щодо подання недостовірних відомостей про фізичних осіб платників податку, а саме: у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ: : 2-4 квартали 2018 року, 3 квартал 2019 року, 2-3 квартали 2020 року, 1,3-4 квартали 2021 року, 1-3 квартали 2022 року, 3 квартал 2023 року, 2 квартал 2024 року містяться недостовірні дані.

До таких висновків контролюючий орган дійшов з огляду на виявлену неможливість (нереальність) здійснення господарської діяльності між ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» та ФГ «ТРУД 2012» і ТОВ «Алєф Компані», оскільки контролюючим органом за результатами аналізу ЄРПН та даних АІС «Податковий блок» встановлено відсутність у контрагентів позивача достатніх трудових ресурсів, відсутність придбання ними будь-яких послуг з виробництва продукції, а також відсутність матеріальних ресурсів для виробництва товарно-матеріальних цінностей.

Щодо заниження (незастосування) податкової різниці, яка збільшує фінансовий результат до оподаткування на суму 306 120 632,32 грн., контролюючий орган зазначив, що позивачем віднесено за 9 місяців 2018 року, а також в цілому за 2018 рік, до складу Інших операційних витрат суми штрафів 305 120 632,32 грн., які підприємство визнало за рішенням суду. Оскільки рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2018 у справі № 904/2128/18 набрало законної сили протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, повний текст якого складено та підписано 13.06.2018, платник податків був обізнаний про майбутні витрати та на підставі п. 139.1.1 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України повинен був сформувати резерв, що відображається по рядку 2.1.1 додатку РІ Декларації з податку на прибуток, за півріччя 2018 року, втім підприємством не створювався резерв для відшкодування наступних витрат.

Щодо виявленого порушення граничних термінів розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом контролюючий орган виходив з того, повернення грошових коштів відбулось 31.10.2022 на поточний та розподільчий валютний рахунок підприємства ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» відповідно до платіжного документу (SWIFT від 28.10.2022) у сумі 561 138,00 дол.США/ 20520031,07 грн (порушення термінів на 3 дні з 29.10.2022 по 31.10.2022).

Також контролюючий орган вказав, що ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» не подано уточнюючий Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, i сум утриманого з них податку (Форми № 4 ДФ). За твердженням контролюючого органу податкові розрахунки 1ДФ та 4ДФ, подані ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», містять недостовірні відомості про фізичних осіб платників податку, тобто у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, за формою № 4-ДФ та №1ДФ: 2-4 квартали 2018 року містяться недостовірні дані.

На підставі висновків акту перевірки від 12.11.2024 №738/34-00-07-06/41161689 з урахуванням результатів розгляду поданих товариством заперечень на акт перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 17.12.2024:

- № 6 форми «ПС», яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020, 00 грн за податком на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;

- №6 форми «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 934 812, 00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 233 703,00 грн.;

- №6 форми «В4», яким зменшено суму від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3 441 765,00 грн.;

- № 6 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші платники, у загальній сумі 63 858 724, 50 грн., з яких за податковими та іншими зобов`язаннями 49 831 424,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 14 027 300, 50 грн.;

- №6 форми «С», яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 184 680, 28 грн.;

- №6 форми «П», яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періоду півріччя 2024 року у сумі 28 910 872,00 грн.

Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, зазначає таке.

Стосовно висновків контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства в частини податку на прибуток та податку на додану вартість в результаті господарських операцій з ФГ «ТРУД 2012» та ТОВ «АЛЄФ КОМПАНІ».

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За правилами п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

За визначенням, наведеним в пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект, зокрема, але н виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому (пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість підлягає з`ясуванню, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України.

За приписами п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 «Дохід», на який посилається відповідач, питанням номер один в обліку доходу є визначення того, коли має визнаватися дохід. Дохід визнається, коли існує надходження до суб`єкта господарювання економічних вигід і ці вигоди можна достовірно оцінити. Цей Стандарт окреслює обставини, за яких зазначені критерії будуть дотримані, а отже, дохід буде визнаний. Він надає також практичне керівництво щодо застосування цих критеріїв.

Відповідно до п.7 МСБО 18 «Дохід» дохід - це валове надходження економічних вигід протягом періоду, що виникає в ході звичайної діяльності суб`єкта господарювання, коли власний капітал зростає в результаті цього надходження, а не в результаті внесків учасників власного капіталу.

Справедлива вартість - це сума, за якою можна обміняти актив або погасити заборгованість в операції між обізнаними, зацікавленими та незалежними сторонами.

Відповідно до п.10 МСБО 18 «Дохід» сума доходу, яка виникає в результаті операції, як правило, визначається шляхом угоди між суб`єктом господарювання та покупцем або користувачем активу. Вона оцінюється за справедливою вартістю отриманої компенсації або компенсації, яка має бути отримана з урахуванням суми будь-якої торговельної знижки чи знижки з обсягу, що надаються суб`єктом господарювання.

Відповідно до пп. «а» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

За правилами пп. «а» п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

У відповідності до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з абз.1-3 п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому згідно з п.201.8 ст.201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до положень статей 183 та 184 ПК України особа як платник ПДВ підлягає реєстрації шляхом внесення відповідного запису до реєстру платників; реєстрація особи як платника ПДВ діє до дати її анулювання.

Щодо взаємовідносин позивача з ФГ «ТРУД 2012» контролюючим органом виявлено заниження доходу та фінансового результату до оподаткування на 29 542 357,77 грн., завищення податкового кредиту на 934 812,40 грн. по операціях з придбання соняшника внаслідок не підтвердження контролюючим органом реальності фактично проведених господарських операцій з придбання соняшника на підставі договорів поставки № 37042 від 20.12.2019 та № 45111 від 30.09.2020.

Відповідно до укладеного позивачем з ФГ «ТРУД 2012» (постачальник) договору поставки від 20.12.2019 №37042 постачальником здійснено поставку соняшника на умовах FCA - франко-перевізник: склад Постачальника, що розташований за адресою: с. Медведівка, Кегичівський район, Харківська область, згідно Інкотермс в редакції 2010 року.

Факт поставки підтверджений актами акти приймання-передачі товару, товарно-транспортними накладними.

Відповідно до укладеного позивачем з ФГ «ТРУД 2012» (постачальник) договору поставки від 30.09.2020 № 45444 постачальником здійснено поставку соняшника на умовах EXW - франко-склад ТОВ «Кегичівське ХПП» (Харківська область, смт. Кегичівка, вул. Садова, 19) (Зерновий склад). За такими умовами поставки поставка відбувалась шляхом переоформлення зерна, що перебуває у зерносховищах сертифікованого зернового складу, з особового рахунку одного поклажодавця на особовий рахунок іншого поклажодавця.

Оскільки товар фізично не переміщувався, факт поставки підтверджений документи зернового складу про переоформлення соняшнику від ФГ «ТРУД 2012» на ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД». (тристоронній акт №82 від 02 жовтня 2020 року приймання-передавання зерна. Крім того, зерновим складом ТОВ «Кегичівське ХПП» було виписано ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» складську квитанцію № 9424 від 02.10.2020, серія ББ № 163692).

Взаємовідносини між ТОВ «Кегичівське ХПП» і ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» підтверджені Договором № 37/20 від 11.08.2020 складського зберігання сільськогосподарської продукції, згідно якому ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (Поклажодавець) передає на зберігання продукцію ТОВ «Кегичівське ХПП» (Зерновому складу).

Як зазначено контролюючим органом, ТОВ «ОПТИМУСАГРО ТРЕЙД» до перевірки надано договір поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, регістри бухгалтерського обліку, які відображають оприбуткування та в подальшому використання у виробництво насіння соняшнику. Розрахунки між покупцем та постачальником проведені в грошовій безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ФГ «ТРУД 2012», про що свідчать відповідні платіжні інструкції.

ФГ «ТРУД 2012» зареєстровані податкові накладні на адресу ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», на підставі яких сума податку на додану вартість по наведених операціях включена позивачем до податкового кредиту.

За поясненнями позивача соняшник, придбаний у ФГ «ТРУД 2012», не реалізовувався іншим суб`єктам господарювання, а був використаний ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» у якості сировини для виробництва олії, шроту та інших продуктів переробки на відокремленому виробничому підрозділі «Запорізький олійноекстракційний завод», на підтвердження чого позивачем надані докази перевезення придбаного соняшника з Зернового складу на вказаний виробничий підрозділ.

Під час перевірки контролюючим органом не встановлено, що надані під час перевірки первинні документи на підтвердження операцій з придбання товару від ФГ «ТРУД 2012» оформлені з порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Висновок відповідача про нереальність господарських операцій з поставки товару по взаємовідносинах із вказаним контрагентом позивача ґрунтується на аналізі наявної податкової інформації щодо ФГ «ТРУД 2012».

Відповідачем зокрема, враховані висновки акту ДПС у Харківській області від 11.03.2021 №3926/20-40-07-24-09/38176222 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ТРУД 2012» з питань правомірності визначення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, відповідно до податкової декларації з ПДВ за грудень 2020 року, яку сформовано за рахунок періодів виникнення від`ємного значення: січень, грудень 2020 року.

Як зазначено відповідачем, сукупність фактів та обставин, що характеризують ФГ «ТРУД 2012», свідчить про здійснення ним виключно документального оформлення операцій для формування податкового кредиту підприємству ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» без фактичного здійснення господарських операцій.

З цих підстав контролюючий орган визнав безпідставною виписку постачальником ФГ «ТРУД 2012» податкових накладних в адресу ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» на загальну суму операцій з поставки соняшника у розмірі 29 542 357,70 грн. та безпідставність включення ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» до складу податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкових накладних, фактична поставка по яких не підтверджена первинними документами.

Контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» безоплатно отримано зернові культури неідентифікованого джерела походження (від невстановлених осіб), зазначивши, що товари (роботи, послуги), передані суб`єктові господарювання безкоштовно, призводять до збільшення активу та зростання майбутніх економічних вигід, і відповідно визнаються доходом.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про необґрунтованість висновку відповідача про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом ФГ «ТРУД 2012».

В той же час встановлені у справі фактичні обставини свідчать, що на час здійснення господарських операцій з позивачем ФГ «ТРУД 2012» мало статус юридичної особи, платника податку на додану вартість, що свідчить про наявність у нього спеціальної податкової правосуб`єктності.

Виходячи з поданих позивачем документів на підтвердження виконання вказаних вище договорів, укладених з ФГ «ТРУД 2012», суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що ці документи є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» і є достатніми доказами для підтвердження реальності господарської операції з поставки товару ФГ «ТРУД 2012» і руху активів у процесі здійснення господарських операцій та зміни у власному капіталі позивача.

Виписані цим контрагентом позивача за фактом здійснення господарських операцій податкові накладні зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. При цьому контролюючим органом не встановлено, що подані позивачем первинні бухгалтерські документи по господарським операціям з ФГ «ТРУД 2012» за змістом не відповідають зареєстрованим податковим накладним.

Саме на підставі податкових накладних, складених та зареєстрованих контрагентом позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем сформовано податковий кредит за вказаний відповідачем період.

Відповідачем в ході проведення перевірки не наведені та не встановлені обставини, які б свідчили про невідповідність господарських операцій з купівлі-продажу товару (насіння соняшника) меті та задачам діяльності позивача, або що реалізація вказаних операцій не обумовлена розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Стосовно посилання відповідача на результати проведеної перевірки ФГ «ТРУД 2012», оформлені актом ДПС у Харківській області від 11.03.2021 №3926/20-40-07-24-09/38176222, суд апеляційної інстанції зауважує, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від ведення такого обліку іншими особами, а у разі, якщо такі особи не виконали свого податкового зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

Ненадання контрагентом позивача ФГ «ТРУД 2012» до перевірки первинних документів та документів бухгалтерського, що зумовило неможливість визначення правомірності задекларованих ФГ «ТРУД 2012» податкових зобов`язань та податкового кредиту за період січень-грудень 2020 року, самі по собі не є свідченням нереальності господарських операцій з поставки насіння соняшника на адресу позивача та не є підставою для позбавлення його права на відображення таких операцій в податковому обліку.

Крім того, слід зазначити, що позивач, як сторона за відповідним господарським договором, рівноцінний учасник договірних правовідносин, не може впливати та контролювати діяльність свого контрагента, відповідати за дотриманням таким контрагентом вимог законодавства, декларування та сплату податку, зокрема, шляхом позбавлення права на відображення відповідних сум в податковому обліку.

Виходячи з вимог п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України, Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, податковий орган може встановити наявність або відсутність порушень платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків, а відтак посилання податкового органу на інформацію щодо контрагента позивача, що не має правових наслідків, не може вважатись доказом у розумінні ст.69 КАС України.

Отже, вказані вище доводи відповідача жодним чином не спростовують реальності здійснення господарської операції з поставки товару ненадання ФГ «ТРУД 2012», висновки контролюючого органу фактично є припущеннями, оскільки ґрунтуються виключно на аналізі інформації стосовно цього контрагента.

Щодо взаємовідносин ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» з ТОВ «Алєф Компані» проведеною перевіркою встановлено завищення задекларованого податкового кредиту всього на суму ПДВ 3406800,00 грн. у зв`язку з не доведенням реальності здійснення взаємовідносин, оскільки задекларовані товариством господарські операції з придбання олії соняшникової нерафінованої у ТОВ «Алєф Компані», яка вироблена з насіння соняшника невстановленого походження або з такого, що не відповідає документально оформленому, не відбулися в дійсності.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі укладеного позивачем з ТОВ «Алєф Компані» договору № 3008/18 від 30.08.2018 ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (виконавець) виконувало для ТОВ «Алєф Компані» роботи з переробки сировини (насіння соняшнику), що поставляється ТОВ «Алєф Компані» (замовник) для подальшої переробки в готову продукцію: олія соняшникова нерафiнована невиморожена першого ґатунку (ДСТУ 4492:2005 Олія соняшникова. Технічні умови): олія змішана (пресова та екстракцiйна); Шрот соняшниковий унiверсальний (або високопротеїновий) тостований негранульований (ДСТУ 4638:2006 Шрот соняшниковий. Технiчнi умови).

Згідно вказаному договору № 3008/18 від 30.08.2018 сировина i вся вироблена вiдповiдно до умов цього договору продукція є власнiстю ТОВ «Алєф Компані» .

Виконання комплексу робіт з переробки сировини в готову продукцію згідно технологічного процесу здійснюється на відокремленому (безбалансовому) структурному підрозділі ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», який розташований за адресою: 69014, м.Запорiжжя, вул. Харчова, 3, через який ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» з використанням засобів виробництва засобів виробництва ПРАТ «Запорізький олійноекстракційний завод» здійснює діяльність з виробництва рослинних олій.

Відповідно до умов договору № 3008/18 від 30.08.2018, сировина поставляється партіями залізницею та/або автомобільним транспортом на умовах DAP Виробничий підрозділ ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД». Постачання продукції здійснюється на умовах FCA «Франко-перевізник» за адресою виробничого підрозділу ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД».

Факт надання послуг з переробки та виготовлення ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» готової продукції (олії соняшникової нерафінованої) в кількості 1 093,210 т за результатом переробки давальницької сировини (насіння соняшника), переданої ТОВ «Алєф Компані» по договору № 3008/18 від 30.08.2018 в кількості 2 666,362т (у заліковій вазі) / 2 824,730 т (у фізичній вазі), підтверджується актами наданих послуг.

Обсяг виготовлення готової продукції - олії соняшникової нерафінованої підтверджується Розрахунками визначення виходу готової продукції.

Надходження виробленої ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» готової продукції (олії соняшникової нерафінованої), в т.ч виготовленої з давальницької сировини ТОВ «Алєф Компані», до складів готової основної і допоміжної продукції, полуфабрикатів, відходів виробництва ОЕЦ (олійно-екстракційного цеху) та ЦПНС (цеху переробки насіння соняшника) підтверджується актами приймання складом основної та допоміжної (супутньої) продукції, полуфабрикатів та відходів виробництва ЦПНС та ОЕЦ.

Позивачем до складу податкових зобов`язань у податковій декларації з ПДВ за листопад 2018 по контрагенту ТОВ «Алєф Компані» згідно договору №3008/18 від 30.08.2018 включені суми податку на додану вартість за податковими накладними, складеними з операцій наданих послуг переробки сировини у залікової вазі 2 666,362 т: за період з 27.10.2018 по 05.11.2018 №4 від 27.10.2018; № 20 від 02.11.2018; № 1 від 03.11.2018; №5 від 05.11.2018.

На виготовлену з давальницької сировини готову продукцію (олію соняшникову нерафіновану) ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» як виробником оформлені посвідчення якості.

Факт постачання ТОВ «Алєф Компані» давальницької сировини (насіння соняшника) автомобільним транспортом на виробничий підрозділ ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД»: м; Запоріжжя, вул; Харчова,3, підтверджується товарно-транспортними накладними.

Факт передачі ТОВ «Алєф Компані» давальницької сировини для переробки підтверджується актами прийому-передачі, в яких міститься розрахунок залікової кількості сировини кількості сировини (насіння соняшника).

Внутрішнє переміщення загальної кількості сировини (насіння соняшника), в т.ч давальницької сировини ТОВ «Алєф Компані» у виробництво за період з 27.10.2018 по 05.11.2018 підтверджується актами внутрішньої переробки насіння олійних культур в ОЕЦ та ЦПНС.

Розрахунки між ТОВ «Алєф Компані» та ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» за надані позивачем послуги з переробки давальницької сировини (насіння соняшника), проведено у грошовій безготівковій формі згідно платіжних доручень/інструкцій на загальну суму 1 059 880,96 грн.

ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» як виконавцем за період з 30 серпня 2018 року по 28 лютого 2019 року для ТОВ «Алєф Компані» на підставі договору № 3008/18 від 30.08.2018 виконало роботи з переробки давальницької сировини на загальну суму 8 668 802,16 грн.

В свою чергу, ТОВ «Алєф Компані» проведено розрахунки з позивачем за надані послуги переробки по договору № 3008/18 від 30.08.2018 на загальну суму 8 668 802,16 грн.

Також, судом встановлено, що між ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» та ТОВ «Алєф Компані» укладений договір поставки № OAT6/2-1 від 30.10.2018, за умовами якого ТОВ «Алєф Компані» (Продавець) зобов`язується поставити, а ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (Покупець) - прийняти і своєчасно оплачувати товар - олію соняшникову нерафіновану, на умовах цього Договору.

В межах вказаного договору позивачем отримана від ТОВ «Алєф Компані» готова продукція (олія соняшникова нерафінована), що підтверджено видатковою накладною № 3 від 06.11.2018. Для отримання продукції від ТОВ «Алєф Компані» позивачем виписана довіреність № ОТОД0003416 від 06.11.2018 на головного спеціаліста відділу закупівель та логістики Бойко В.В., яка передана ТОВ «Алєф Компані».

Згідно акту від 06.11.2018 приймання-передачі товару відповідно до договору №OAT6/2-1 від 30.10.2018, ТОВ «Алєф Компані» (Продавець) передав, а покупець ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (Покупець) прийняв у власність 1 002,00 тон олії соняшникової нерафінованої на суму 20 440 800,00 грн.

Розрахунки за придбану у ТОВ «Алєф Компані» олію соняшникову нерафіновану проведено ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» у грошовій безготівковій формі та підтверджується платіжними документами: №OT000047992 від 09.11.2018 на суму 19418760,00 грн.; №OT000050217 від 20.11.2018 на суму 1022040,00 грн.

За фактом операції постачання олії соняшникової нерафінованої ТОВ «Алєф Компані» на адресу ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» за договором поставки № OAT6/2-1 від 30.10.2018 складено і зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 3 від 06.11.2018 на суму ПДВ 3 406 800,00 грн., на підставі якої ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» сума податку на додану вартість включена до податкового кредиту.

Враховуючи, що товар, який постачається за договором поставки № OAT6/2-1 від 30.10.2018, є продуктом переробки давальницької сировини - соняшника на підставі укладеного договору переробки № 3008/18 від 30.08.2018 між ТОВ «Алєф Компані» і ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», місце отримання товару як продукту переробки давальницької сировини та місце поставки товару співпадають, що не потребує перевезення товару та оформлення товарно-транспортної накладної.

В подальшому придбана у ТОВ «Алєф Компані» готова продукція (олія соняшникова нерафінована) реалізована позивачем ТОВ «АТ КАРГІЛЛ» згідно договору поставки №CVP 18013 від 30.10.2018, тобто використана позивачем у власній господарської діяльності.

Суд першої інстанції дослідив подані позивачем документи на підтвердження здійснення означених операцій та надав їм належну оцінку, зазначивши, що вказані господарські операції пов`язані з господарською діяльністю позивача, а первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і підтверджують правомірність формування податкового кредиту по вказаному контрагенту, з чим суд апеляційної інстанції погоджується.

Надані позивачем первинні документи підтверджують формування показників податкової звітності позивача та вказують, що господарські операції, які є підставою для формування податкового обліку підприємства, відбулись.

Контролюючий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних у всіх первинних документах та документах бухгалтерської звітності (договори, рахунки, банківські виписки), а також не зазначав про порушення вимог чинного податкового законодавства при їх формуванні.

Висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій в межах вказаних вище договорів ґрунтуються на інформації, що міститься в ІТС «Податковий блок».

Як зазначає відповідач, згідно баз ДПС по ТОВ «Алєф Компані» відсутня інформація щодо об`єктів оподаткування, або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність. Також відповідачем встановлена відсутність відомостей щодо прав власності ТОВ «Алєф Компані» на нерухоме майно. Згідно даних ЄРПН ТОВ ТОВ «Алєф Компані» у 2018 році складські приміщення не орендувало, сплату за електроенергію не здійснювало.

Виходячи з наведеного відповідачем обґрунтування, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час перевірки контролюючим органом не досліджено обставин з переробки давальницької сировини та придбання олії соняшникової нерафінованої ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД».

В той же час сама по собі податкова інформація не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки така податкова інформація повинна оцінюватися у співвідношенні з первинною документацією.

Також суд апеляційної інстанції вважає такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, твердження відповідача, що відсутність інформації про наявність у контрагента позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності є свідченням неможливості виконання умов укладених з позивачем договорів. Такі обставини самі по собі не свідчать про нереальність господарських операцій та не є підставою для позбавлення платника податку права на відображення таких операцій в податковому обліку. Чинним законодавством України не передбачено, яке конкретно майно та інші матеріальні ресурси та умови повинні бути наявні у платника податків для здійснення певної діяльності.

Стосовно доводів відповідача про відсутність реальної поставки олії соняшникової контрагентом-постачальником ТОВ «Алєф Компані» у зв`язку з не доведенням реальності здійснення взаємовідносин через неможливість простежити ланцюг постачання насіння соняшника, суд зауважує, що з суть господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Алєф Компані», як з`ясовано вище, полягає в тому, що позивач придбав у ТОВ «Алєф Компані» не соняшник, а вироблену олію соняшникову, яка була самим позивачем вироблена, і саме ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» є первинним джерелом походження цієї олії.

Щодо доводів відповідача про наявність кримінальних проваджень, в яких фігурує ТОВ «Алєф Компані» та його контрагенти, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте відповідачем, всупереч вимог частини 2 статті 77 КАС України, такого доказу як вирок надано до суду не було. Самі по собі матеріали досудового розслідування не можуть підтверджувати або спростовувати будь-які факти або обставини.

З огляду на викладене, суд апеляційної інсанції погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність податкових повідомлень-рішення від 17 грудня 2024 року №6, від 17 грудня 2024 року № 6, від 17 грудня 2024 року №6 (в його оскаржуваній частині) та їх скасування.

Щодо виявленого відповідачем факту заниження (незастосування) податкової різниці, яка збільшує фінансовий результат до оподаткування на суму 306 120 632,32 грн. висновок відповідача ґрунтується на тому, що перевіркою задекларованих платником податків та встановлених у ході проведення перевірки показників рядка 03 Декларацій «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України» встановлено їх заниження у розмірі 305 120 632,32 грн, у т.ч. за півріччя 2018 року - 305 120 632,32 грн. На порушення п.п.139.1.1 п.139.1 ст.139 ПК України, п.13 НП(С)БО 11 підприємством не сформовано резерви та не відкориговано фінансовий результат до оподаткування в бік збільшення за півріччя 2018 року на суму 305 120 632,32 грн.

Суть такого порушення полягає в тому, що у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» зобов`язань за договором поставки № 6ПР/17 від 28.04.2017, укладеним з ТОВ «ТД ДНІПРО ПЛАСТ», рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2018 у справі № 904/2128/18 стягнуто з ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» на користь ТОВ «ТД ДНІПРО ПЛАСТ» штраф у сумі 305 120 632,32 грн.

Сума штрафу 305 120 632,32 грн., яку підприємство визнало за рішенням суду, віднесено в обліку за 9 місяців 2018 року, а також в цілому за 2018 рік, до складу «інші операційні витрати».

За твердженням контролюючого органу збільшення витрат на суму штрафу у розмірі 305 120 632,32 грн мало відбутися раніше у 2 кварталі 2018 року (станом на 30.06.2018) шляхом створення (нарахування) резерву (забезпечення) на відшкодування наступних (майбутніх) витрат за судовим позовом до ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (Дт 948 Кт 472) у відповідності з вимогами п.13 НП(С)БО 11 «Зобов`язання». Оскільки таке забезпечення (резерв) не було створено ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» станом на 30.06.2018 на порушення п.13 НП(С)БО 11, то у підприємства виник обов`язок збільшити фінансовий результат до оподаткування за півріччя 2018 року на суму нествореного (ненарахованого) забезпечення (резерву) у розмірі 305 120 632,32 грн у відповідності з вимогами пп.139.1.1 п.139.1 ст.139 ПК України.

З приводу такої позиції контролюючого органу суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до пп.139.1.1 п.139.1 ст.139 ПК України фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму витрат на створення забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до пп.139.1.2 п.139.1 ст.139 ПК України фінансовий результат до оподаткування зменшується:

на суму використання створених забезпечень (резервів) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), сформованого відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму коригування (зменшення) забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) на відпустки працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно п.13 НП(С)БО 11, на який посилається відповідач, забезпечення створюють для покриття майбутніх операційних витрат за умови, якщо виконуються наступні умови:

1. на дату балансу в підприємства є зобов`язання за майбутніми витратами, сума та/або дата погашення яких точно невідома;

2. передбачається, що погашення цих зобов`язань у майбутньому призведе до зменшення ресурсів, що втілюють у собі економічні вигоди;

3. суму таких зобов`язань можна визначити за допомогою розрахунків.

Мінімальний перелік видів забезпечень, які підприємство створює наведено у п.12 НП(С)БО 11, а саме, забезпечення на: виплату відпусток працівникам; додаткове пенсійне забезпечення; виконання гарантійних зобов`язань; реструктуризацію, виконання зобов`язань при припиненні діяльності; виконання зобов`язань щодо обтяжливих контрактів тощо.

За такого правового регулювання суд апеляційної інстанції вважає правильними твердження позивача, з чим погодився суд першої інстанції, що враховувати (виконувати) вимоги п.139.1 ст.139 ПК України (тобто, коригувати фінансовий результат до оподаткування) при складанні податкової звітності з податку на прибуток за певний звітний період платники податку зобов`язані тільки, якщо у такому звітному періоді вони мали в бухгалтерському обліку витрати на створення забезпечення (резервів), коригували або використовували раніше створені забезпечення (резерви) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат.

В спірному випадку, як встановлено вище, рішенням господарського суд Дніпропетровської області від 07.06.2018 у справі № 904/2128/18 стягнуто з ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» на користь ТОВ «ТД ДНІПРО ПЛАСТ» штраф у сумі 305 120 632,32 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 616700,00 грн за подання первісного позову.

Рішення господарського суд Дніпропетровської області від 07.06.2018 у справі №904/2128/18 набрало законної сили 04.07.2018, отже, саме з вказаної дати у позивача виникає обов`язок виконання цього рішення суду і сума штрафу 305 120 632,32 грн. стала сумою зобов`язання (заборгованістю) ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД».

Таким чином, висновки контролюючого органу, що вказана сума набула статусу зобов`язання із 13.06.2018 (дати складення повного тексту рішення господарського суд Дніпропетровської області від 07.06.2018 у справі №904/2128/18) є помилковими.

За таких обставин висновок контролюючого органу, що у ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» відповідно до п. 139.1.1 п.139.1 ст. 139 ПК України виникає обов`язок сформувати резерв на суму зобов`язання у розмірі 305 120 632,32 грн. (заборгованості) та відобразити таку суму по рядку 2.1.1 додатку РІ Декларації з податку на прибуток за півріччя 2018 року, є необґрунтованим.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, що в будь-якому випадку в діях позивача відсутнє порушення вимог пп.139.1.1 ст.139 ПК України, адже без створеного в бухгалтерському обліку забезпечення (резерву) немає витрат на створення забезпечення (резерву), вплив яких на фінансовий результат до оподаткування (об`єкт оподаткування податком на прибуток) нівелюється шляхом застосування податкової різниці згідно з п.п.139.1.1 ст.139 ПК України.

Щодо висновку контролюючого органу про порушення позивачем вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, а саме: ч. 3 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції», що стало підставою для нарахування пені у розмірі 184 680,28 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» укладений зовнішньоекономічний імпортний контракт №10-ATI-OAT від 15.03.2022 з нерезидентом Agro Trading International AG, Швейцарія, на поставку товару (пальмові олія, стеарин, олеін, пальмоядрова олія, кокосова олія). Вартість контракту: вартість всіх партій відповідно до додатків контракту. Умови поставки: DAP ООО «ОППК» Одеса або ПАО «ІМЖК» Іллічівськ INCOTERMC 2010. Умови оплати: 100% попередня оплата. Термін дії: 28.02.2023 до виконання зобов`язань.

На виконання умов імпортного контракту №10-ATI-OAT від 15.03.2022 ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» здійснено передоплату за товар 02.05.2022 в сумі 1480275,00 дол.США/ 43 305 297,10 грн, по курсу НБУ на дату оплати, на валютний рахунок IBAN: CH 759992001 нерезидента Agro Trading International AG, Швейцарія в уповноваженому банку Credit Suisse (Schweiz) AG, SWIFT: CRESCHZZ80A, що відповідає реквізитам, указаним у контракті. Граничний термін надходження імпортного товару - 28.10.2022.

Контролюючим органом в ході перевірки встановлено, що в порушення граничних термінів розрахунків здійснено повернення грошових коштів 31.10.2022 на поточний та розподільчий валютний рахунок ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» відповідно платіжного документу (SWIFT від 28.10.2022) у сумі 561 138,00 дол.США/ 20 520 031,07 грн (порушення термінів на 3 дні з 29.10.2022 по 31.10.2022).

В той же час судом першої інстанції встановлено, відповідачем не спростовано, що 28.10.2022 обслуговуючим банком (АТ «ОТП БАНК») отримано SWIFT про надходження коштів у сумі 673264,80 дол.США від нерезидента Agro Trading International AG (Швейцарія) на користь ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД».

Листом від 28.10.2022 №28/10-2022 ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» повідомило АТ «ОТП БАНК», що грошові кошти у сумі 673 264,80 дол.США, які надійшли на розподільчий рахунок ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» №UA5016540, вважати:

у сумі 561 138 дол.США - поверненням передплати за імпортним контрактом № 10-АТІ-ОАТ від 15.03.2022, яка була перерахована 02.05.2022 року у сумі 1 480 275 дол.США за рахунок власних коштів з поточного валютного рахунку НОМЕР_1 ,

- у сумі 112 126,80 дол.США - оплатою за експортним контрактом №17/02-1 від 17.02.2022.

31.10.2022, відповідно до платіжного документу SWIFT від 28.10.2022, на поточний та розподільчий валютний рахунок підприємства ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» здійснено повернення грошових коштів у сумі 561 138,00 дол.США/ 20 520 031,07 грн.

В платіжній інструкції № 42813697 від 31.10.2022 надавачем платіжних послуг платника (Agro Trading International AG) і отримувача (ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД») вказаний банк - АТ «ОТП БАНК», в якому відкриті рахунки і платника і отримувача. Також зазначено: «Дата виконання 31.10.2022», «Дата валютування 28.10.2022».

Контролюючий орган, вважаючи, що ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» допущено порушення граничних термінів розрахунків на 3 дні (з 29.10.2022 по 31.10.2022) за імпортним контрактом №10-ATI-OAT від 15.03.2022, застосував до позивача пеню.

Таким чином, спірним питанням є те, якою датою слід вважати повернення нерезидентом коштів у сумі 561 138 дол.США за імпортним контрактом № 10-АТІ-ОАТ від 15.03.2022, а саме: 28.10.2022 (дата валютування) чи 31.10.2022 (дата зарахування банком - АТ «ОТП БАНК» коштів на поточний валютний рахунок ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД»).

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону «Про валюту і валютні операції» №2473-VIII, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (частина перша). Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Частиною 3 статті 13 цього Закону передбачено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Національний банк України на виконання, зокрема, положень статті 13 Закону №2473-VIII постановою Правління від 02 січня 2019 року №5 затвердив Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (Положення №5).

Пунктом 21 розділу II Положення №5 встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

24 лютого 2022 року Правління Національного банку України прийняло Постанову №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (Постанова №18).

Згідно з пунктом 14-2 Постанови №18 в редакції з урахуванням змін, внесених Постановою Правління Національного банку України від 04 квітня 2022 року №68, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні визначені у Законі України «Про платіжні послуги» від 30.01.1991 № 1591-ІХ.

За визначенням в ст.1 цього Закону дата валютування - зазначена платником у платіжній інструкції дата, починаючи з якої кошти, що становлять суму платіжної операції і переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. Порядок застосування дати валютування надавачами платіжних послуг визначається Національним банком України. Порядок застосування дати валютування у платіжній системі визначається правилами платіжної системи відповідно до вимог цього Закону.

В затвердженій постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг також визначено, що дата валютування - зазначена платником у платіжній інструкції дата, починаючи з якої кошти, що становлять суму платіжної операції і переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача.

Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 затверджено Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, відповідно до п.34 Розділу IV якого надавач платіжних послуг отримувача в разі отримання повідомлення з усіма заповненими реквізитами зараховує кошти в іноземній валюті на відповідний рахунок отримувача (у разі його відсутності на власний транзитний рахунок). Зарахування коштів в іноземній валюті здійснюється надавачем платіжних послуг отримувача відповідно до дати валютування, зазначеної в повідомленні, або не пізніше дня, наступного за днем отримання банком/небанківським надавачем платіжних послуг отримувача виписки з кореспондентського рахунку від банку-кореспондента/виписки з розрахункового рахунку з урахуванням у ній цього переказу на користь отримувача.

Виплата коштів фізичним особам здійснюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок здійснення операцій з валютними цінностями.

Відповідно до пункту 35 Розділу IV Положення №216, надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний забезпечити зарахування суми коштів за платіжною операцією на рахунок отримувача або виплату отримувачу суми платіжної операції в готівковій формі протягом операційного дня надходження коштів на рахунок надавача платіжних послуг отримувача.

Виходячи з наведених правових норм в контексті спірних відносин, вважається, що в результаті виконання надавачем платіжних послуг АТ «ОТП БАНК» платіжної операції з переказу коштів у сумі 673 264,80 дол.США (561 138 дол.США + 112 126,80 дол.США) з рахунку платника-нерезидента Agro Trading International AG в АТ «ОТП БАНК» (№ CH 49 9992001) на користь отримувача ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» згідно з платіжною інструкцією нерезидента (ініціатора переказу), переказані нерезидентом 28.10.2022 кошти у сумі 673 264,80 дол.США перейшли у власність ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» в день їх переказу - 28.10.2022 року (по даті валютування), а 31.10.2022 відбулося документальне оформлення виконаної банком платіжної інструкції № 42813697 (розпорядження нерезидента щодо виконання переказу у сумі 673 264,80 дол.США) та зарахування коштів у сумі 673 264,80 дол.США (561 138 дол.США + 112 126,80 дол.США) на поточний валютний рахунок ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» через розподільчий рахунок в АТ «ОТП «БАНК».

Таким чином, повернення коштів нерезидентом відбулось саме 28.10.2022, тому висновок контролюючого органу про порушення строків проведення розрахунків за імпортним контрактом № 10-АТІ-ОАТ від 15.03.2022 з огляду на дату 31.10.2022, коли повернуті нерезидентом кошти були зараховані банком на поточний валютний рахунок ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» через розподільчий рахунок ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», є помилковим.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до пп. 2 п. 6 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями є експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою правління НБУ від 02.01.2019 №7, банк здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків, зокрема за операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів митних декларацій, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією.

Відповідачем не заперечується той факт, що АТ «ОТП БАНК» листом № 52-3/2245 від 28.10.2024 повідомило позивача, що валютний нагляд за операціями за контрактом № 10-АТІ-ОАТ від 15.03.2022 з нерезидентом Agro Trading International AG (країна Швейцарія) завершений згідно норм постанови Правління НБУ від 02 січня 2019 року № 7 «Про затвердження Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів» без порушення граничного терміну розрахунків за імпортними операціями.

Виходячи з встановлених обставин в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про безпідставність висновку контролюючого органу про порушення ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» граничних строків розрахунків за імпортним контрактом № 10-АТІ-ОАТ від 15.03.2022 та, як наслідок, протиправне нарахування пені у розмірі 184 680,28 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення від 17.12.2024 №6.

Стосовно правомірності застосування до позивач штрафної санкції на підставі п. 119.1 ст. 119 ПК України податковим повідомленням-рішення від 17 грудня 2024 року № 6.

Контролюючим органом в ході перевірки виявлено порушення позивачем п. 51.1 ст. 51, п. 119.1 ст. 119, пп. б) п. 176.2 ст.176 ПК України, п.3.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556.

Суть такого порушення полягає в тому, що у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, за формою № 4-ДФ та №1ДФ: 2-4 квартали 2018 року, 3 квартал 2019 року, 2-3 квартали 2020 року, 1,3-4 квартали 2021 року, 1-3 квартали 2022 року, 3 квартал 2023 року, 2 квартал 2024 року містяться недостовірні дані.

Окрім того, контролюючим органом вказано, що ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» не подано уточнюючий Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, i сум утриманого з них податку (Форми № 4 ДФ), по вищенаведеним розрахункам.

В той же час акт перевірки не містить інформації, по яких саме фізичних особах контролюючим органом встановлено недостовірні дані у Податкових розрахунках за формою 1ДФ за 2-4 кв.2018, 3 кв.2019, 2,3 кв. 2020 (код помилки 99) та у Податкових розрахунках за формою 4ДФ за 1,3,4 кв. 2021, 1-3 кв. 2022, 3 кв. 2023, 2 кв. 2024 (код помилки 3, 5).

Також судом встановлено, що позивач подав уточнюючі Податкові розрахунки за формою 1ДФ та 4ДФ за всі звітні періоди, в яких було виявлено помилки з кодами 99 та 3 (номер ІПН не перебуває в реєстре ДРФО), внаслідок чого недостовірна інформація по кожній фізичній особі виправлена.

Щодо підстав притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу, згідно п. 119.1 ст. 119 ПК України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що за змістом цієї норми застосування фінансової санкції до платника податків, який допустив зазначення вищеописаних недостовірних відомостей, допускається лише за умови, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку.

Разом з тим, в акті перевірки контролюючим органом зроблений висновок, що проведеною перевіркою встановлено повноту нарахування та перерахування податку на доходи фізичних осіб за період з 01.04.2018 по 30.06.2024, яка встановлена на підставі таких документів: відомості нарахування заробітної плати, особливі рахунки працівників, авансові звіти, банківські виписки, платіжні документи, звіт форми №1-ДФ та 4-ДФ, свідоцтва суб`єктів підприємницької діяльності фізичних осіб.

Таким чином, виявлені відповідачем факти недостовірних даних у Податкових розрахунках за формою 1ДФ та за формою 4ДФ не мають наслідком зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або зміни платника податку, що виключає застосування до ТОВ «ОПТІМУСАРО ТРЕЙД» відповідальності, передбаченої п. 119.1 ст. 119 ПК України, як то правильно зазначено судом першої інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

З приводу вимог апеляційної скарги на додаткове рішення суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За змістом частин другої - п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд, розглядаючи заяву про розподіл судових витрат та вирішуючи її по суті, має детально визначити чи підтверджуються вони документально (реально понесені) чи заявлених розмір відповідає визначеним приписами КАС України критеріям та чи є такі витрати співмірними зі складністю справи та здійсненими стороною діями під час розгляду спору.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, на яку посилається і скаржник, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

В спірному випадку, з матеріалів справи вбачається, що 31.12.2024 між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір №46 про надання правничої (правової) допомоги.

Згідно п. 3.2 Договору, за надання правничої (правової) допомоги, передбаченої підпунктом 1.1. Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар у фіксованому розмірі в окружному адміністративному суді 30 000,00 грн.

Пунктом 3.4. Договору зазначено, що Клієнт оплачує Адвокату гонорар , вказаний у пункті 3.2. Договору, банківським переказом на поточний рахунок Адвоката, вказаний у цьому Договорі, по завершенню розгляду справи у суді відповідної інстанції протягом 15 банківських днів з моменту отримання від Адвоката акту про надання послуг у суді відповідної інстанції.

11.03.2025 між позивачем та адвокатом Єпіфановою Ю.О. підписаний акт про надання правничої (правової) допомоги (послуг) за Договором №46 від 31.12.2024 у справі № 160/391/25 в суді першої інстанції, відповідно до якого позивачу надані такі, обумовлені договором, послуги: представництво інтересів Клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді у справі №160/391/25 за позовом Клієнта до Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків.

- Адвокат склав та подав суду:

позовну заяву (адміністративний позов) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків б/н від 06.01.2025;

заяву про виправлення описки від 16.01.2025; заяву щодо судових витрат б/н від 06.02.2025; заяву про долучення до матеріалів справи б/н від 06.02.2025.

- Адвокат представляв інтереси Клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді у підготовчому засіданні Дніпропетровського оружного адміністративного суду у справі №160/391/25 04 лютого 2025 року, в судових засіданнях Дніпропетровського оружного адміністративного суду у справі №160/391/25 11 лютого 2025 року, 19 лютого 2025 року, 25 лютого 2025 року, 04 березня 2025 року, 11 березня 2025 року.

Виходячи з вказаних вище документів, а також враховуючи надані відповідачами заперечення проти заявленої представником позивача до відшкодування суми витрат на правову допомогу в розмірі 30000,00 грн., суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає правильним висновок суду першої інстанції, що виходячи з категорії цієї справи, обсягу та характеру наданих адвокатом послуг, застосованого законодавства і доказів, на які посилався позивач, та поданих відповідачем заперечень, заявлена позивачем до відшкодування сума витрат на правничу допомогу 30000,00 грн. є співмірною зі складністю справи та обсягом наданих позивачем послуг.

Відповідач, вказуючи в апеляційній скарзі, що розмір витрат на правничу допомогу у цій справі не є співмірним із складністю справи, в той же час не наводить жодних доводів щодо неспівмірності витрат з розміром присудженої судом першої інстанції суми.

Щодо доказів на підтвердження проведеної оплати суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи з аналізу наведених положень статті 134 КАС України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верхового Суду від 03.01.2019 у справі № 922/445/19.

Отже, відсутність документів, які свідчать про оплату гонорару адвоката не може бути підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу адвоката за умови їхньої реальності. Подібний правовий висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2023 року у справі № 500/5748/21.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законе та обґрунтоване додаткове рішення про стягнення з відповідачів понесених позивачем витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі №160/391/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров