Справа № 320/29963/23
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Сорочка Є.О., Коротких А.Ю.

за участі секретаря Дудин А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 23.02.2023 №3р-дск "Про усунення порушень AT "HAK "Нафтогаз України" в частині вимог НКРЕКП зобов`язати Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" усунути порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201 (далі - Ліцензійні умови), а саме:

-пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням Вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме:

-пункту 7 глави 4 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, у частині обов`язку постачальників відповідно до вимог Кодексу ГТС вносити до інформаційної платформи інформацію, зокрема, щодо власних споживачів та періодів постачання їм природного газу,

-пункту 19 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, яким визначений обов`язок постачальника дотримуватись вимог цих Правил та забезпечувати відповідно до вимог Кодексу ГТС своєчасну реєстрацію споживача у власному Реєстрі споживачів на інформаційній платформі Оператора ГТС за умови дотримання споживачем укладеного із постачальником договору постачання природного газу;

-здійснити реєстрацію ТОВ "ДТЕК "Східенерго" у власному Реєстрі споживачів Товариства на інформаційній платформі Оператора ГТС у лютому-квітні 2020 року;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.02.2023 №3р-дск "Про усунення порушень AT "HAK "Нафтогаз України" в частині, що оскаржується.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт мотивує свою позицію наступним:

-відповідач при винесенні Розпорядження №3р-дск «Про усунення порушень АТ «НАК «Нафтогаз України» перевищив свої повноваження, оскільки застосував санкцію, не передбачену законом;

-одночасно із оскаржуваним Розпорядженням застосував до позивача штраф (постановою від 23.02.2203 №3-дск), що спричиняє подвійне;

-покарання за одне і те ж порушення;

-Акт планової перевірки, на підставі якого винесено оскаржуване Розпорядження, не містить власного детального опису відповідачем порушення, крім цитат з листів інших учасників ринку та судових рішень;

-вимога НКРЕКП, що міститься в оскаржуваному Розпорядженні, здійснити реєстрацію споживача природного газу у Реєстрі споживачів на інформаційній платформі Оператора ГТС у минулому періоді (лютому-квітні 2020 року) не відповідає Кодексу ГТС та будь-якому іншому нормативно-правовому акту; в самому Акті перевірки відповідача вказано про те, що реєстрація споживача за квітень 2020 року вже здійснена, однак, оскаржуваним Розпорядженням знову вимагається здійснити реєстрацію в лютому-квітні 2020 року;

-вимоги розпорядження є неконкретними, незрозумілими щодо вчинення дій в минулих періодах та вчинення дій, які вже вчинені (іншим суб`єктом, а саме реєстрація споживача за квітень 2020 року), юридично не визначеними, що порушує принцип правової визначеності;

-перевірку НКРЕКП було проведено всупереч забороні, встановленій постановою КМУ від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», проводити планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду.

На переконання апелянта суд першої інстанції порушив ч. 5 ст. 14, ч. 4 ст. 19, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»; ст. 61 Конституції України; неповно та неправильно з`ясовано обставини та досліджено такий доказ, як Акт перевірки Відповідача від 24.01.2023 №50; не з`ясував обставини щодо зафіксованого в Акті перевірки факту реєстрації споживача природного газу в квітні 2020 року, порушив положення глави 4 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493; порушив пункт 3 постанови КМУ від 13.03.2025 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану».

У відзиві на апеляційну скаргу НКРЕКП вказало, що виклaдені у скарзі доводи є необґрунтовaними тa нaголошує, що суд першої інстaнції правильно встaновив обстaвини спрaви тa прийняв рішення зa повного з`ясувaння обстaвин, що мaють знaчення для спрaви, з додержaнням норм мaтеріaльного і процесуaльного прaвa, a тому в силу стaтті 316 Кодексу aдміністрaтивного судочинствa Укрaїни підстaви для його скaсувaння відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у період з 28.12.2022 по 24.01.2023 Управлінням НКРЕКП у м. Києві та Київській області було проведено планову перевірку дотримання АТ "НАК "Нафтогаз України" вимог законодавства та Ліцензійних умов, за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2021, за результатом якої складено Акт від 24.01.2023 №50.

У результаті розгляду 23.02.2023 на засіданні Акта №50 було прийнято Розпорядження №3р-дск "Про усунення порушень AT "HAK "Нафтогаз України", яким зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" усунути порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов у частині здійснення господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201, а також здійснити реєстрацію ТОВ "ДТЕК "Східенерго" у власному Реєстрі споживачів Товариства на інформаційній платформі Оператора ГТС у лютому-квітні 2020 року.

Цього ж дня НКРЕКП прийнято постанову №3-дск "Про накладення штрафу на АТ "НАК "Нафтогаз України" за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу".

Не погоджуючись з розпорядженням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, в межах апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, керується таким.

Повноваження НКРЕКП у спірних правовідносинах регулюються, зокрема Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Відповідно до статі 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятор) є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно пункту 3 частини першої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема: ліцензійні умови провадження господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; порядки контролю за дотриманням вимог законодавства у відповідній сфері регулювання та ліцензійних умов; порядок ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Регулятором.

Частинами першою - третьою статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

Частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Відповідальність за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг регламентована положеннями статті 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», за правилами частини другої якої За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

Частинами третьою, четвертою статті 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом та, зокрема Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до пункту 10.1 Порядку № 428 у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг та/або ліцензійних умов Нацкомісія розглядає на засіданні, що проводиться у формі відкритого слухання, питання відповідальності ліцензіата та приймає рішення про застосування до нього санкцій.

У частині 5 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями.

Судом встановлено, що за результатами розгляду Акта №50 на засіданні НКРЕКП, прийнято постанову «Про накладення штрафу» та розпорядження від 23.02.2023 №3р-дск "Про усунення порушень AT "HAK "Нафтогаз України".

В Акті зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення господарської діяльності з постачання природного газу в частині дотримання пункту 7 глави 4 розділу IV Кодексу газотранспортної системи та пункту 19 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, які передбачають обов`язок своєчасної реєстрації споживача у власному Реєстрі постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Одним із доводів апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції під час визначення права НКРЕКП на проведення перевірки у період дії воєнного стану неправильно застосував положення Постанови № 303.

Суд враховує, що відповідно до пункту 1 Постанови № 303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні».

У подальшому 13 травня 2022 року постановою № 573 Кабінету Міністрів України доповнено Постанову № 303 пунктом 3, який визначив, що протягом періоду воєнного стану позапланові заходи державного нагляду (контролю) (позапланові невиїзні перевірки) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, здійснюються за рішенням НКРЕКП за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

27 серпня 2022 року Кабінет Міністрів України постановою № 955 доповнив, зокрема, пункт 3 Постанови № 303, правом проводити також планові заходи державного нагляду.

Отже, у період проведення спірної планової перевірки AT "HAK "Нафтогаз України" чинною була редакція пункту 3 Постанови № 303, відповідно до якої НКРЕКП отримала право умов, за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, протягом періоду воєнного стану проводити планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції порушив ч. 5 ст. 14, ч. 4 ст. 19, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон №1540-VII), колегія суддів зазначає наступне.

Так апелянт вважає, що ч. 4 ст. 19 Закону №1540-VII передбачає повноваження Регулятора вимагати усунення виявлених порушень та приймати обов`язкові до виконання рішення про усунення виявлених порушень лиш під час здійснення державного контролю, а не за його наслідками.

Колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованими, оскільки положення частини 4 статті 19 Закону № 1540-VII (Закон "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг") слід тлумачити в сукупності з іншими нормами цього Закону.

Зокрема, статтею 19 передбачено, що за результатами перевірки складається акт, який є підставою для прийняття подальших рішень. Це означає, що процес виявлення порушень (під час перевірки) та процес прийняття рішень (за її наслідками) є послідовними етапами єдиного заходу державного контролю.

Вимога усунення порушень є наслідком їх виявлення.

Отже Регулятор може вимагати усунення вже виявлених порушень лише після того, як перевірка завершена, а результати зафіксовані в акті.

В іншому випадку, вимога про усунення порушень "під час" перевірки, ще до її повного завершення та оформлення результатів, втрачає свою ефективність.

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що судом першої інстанції порушено ст. 61 Конституції України. Апелянт вказав, що НКРЕКП за одне й те саме правопорушення застосувала до Нафтогазу дві різні санкції: штраф та зобов`язання усунути порушення, вчинити дії (які є мірами юридичної відповідальності одного виду), таким чином, двічі притягнувши позивача до юридичної відповідальності одного виду.

Колегія суддів вважає вказані доводи апелянта необґрунтованими.

Постанова про накладення штрафу - це, по суті, захід адміністративної відповідальності. Вона спрямована на покарання суб`єкта за вчинене правопорушення, що має на меті примусове стягнення грошових коштів. Основна функція штрафу - це каральна санкція, яка застосовується після встановлення факту порушення. Штраф не усуває саме порушення, а лише є наслідком його вчинення.

Натомість розпорядження про усунення порушень - це захід державного контролю, який має зобов`язальний, а не каральний характер. Його мета - не покарати, а зобов`язати суб`єкта виправити ситуацію, відновити законний стан справ. Розпорядження є інструментом, спрямованим на запобігання подальшим негативним наслідкам та відновлення правового порядку. Невиконання розпорядження може стати підставою для застосування санкцій, зокрема штрафу, але саме розпорядження не є штрафом.

Суд першої інстанції правильно вказав, що постанова та розпорядження не є подвійним покаранням, не порушує принципу non bis in idem, оскільки постанова про накладення штрафу та розпорядження про усунення порушень є різними за правовою природою, цільовим призначенням і наслідками санкціями, що виключає можливість їх ототожнення, як таких, що містять ідентичні або однотипні санкції.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 160/3512/19, від 29 січня 2021 року у справі № 520/10318/19, від 24 листопада 2021 року у справі № 620/995/19, від 15 лютого 2022 року у справі № 120/1139/19-а.

Крім того суд бере до уваги те, що позивач добровільно виконав вимоги постанови №3-дск, сплативши визначений у ній штраф у розмірі 102 000 грн, що свідчить про відсутність заперечення правомірності прийнятого рішення на момент його реалізації, а також про фактичну згоду з юридичними наслідками, визначеними Регулятором на підставі результатів перевірки.

Стосовно доводів апелянта про те, що Акт планової перевірки, на підставі якого винесено оскаржуване Розпорядження, не містить власного здійсненого відповідачем детального опису вчиненого позивачем порушення, крім цитат з листа ТОВ «Оператор ГТС України» та судових рішень, а також про те, що судом першої інстанції не з`ясовано обставини щодо зафіксованого в Акті перевірки факту реєстрації споживача природного газу в квітні 2020 року, колегія суддів зазначає наступне.

По-перше, Акт перевірки сам по собі не є рішенням органу державної влади, однак є процесуальною підставою для прийняття регуляторних актів, зокрема Розпорядження щодо усунення порушень.

По-друге, факти, викладені в Акті від 24.01.2023 №50, підтверджуються супровідною документацією, зокрема договорами, укладеними між АТ "НАК "Нафтогаз України" та ТОВ "ДТЕК Східенерго", що свідчить про невиконання ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" покладених на нього нормативних та договірних зобов`язань.

Слід зазначити, що питання невключення ТОВ "ДТЕК Східенерго" до Реєстру споживачів у періоди лютого-квітня 2020 року досліджувалось в рамках розгляду судової справи №913/345/20.

У мотивувальній частині рішення Господарського суду Луганської області від 21.10.2020 у справі №913/345/20, залишеному без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2021, вказано, що АТ "НАК "Нафтогаз України" не мав правових підстав для виключення виробника теплової енергії ТОВ "ДТЕК Східенерго" з Реєстру постачальника із спеціальними обов`язками АТ "НАК "Нафтогаз України", відбір газу ТОВ "ДТЕК Східенерго" у лютому-березні 2020 року.

Згідно частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено судом.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що невиконання позивачем рішення суду, яке набрало законної сили, свідчить про наявність системного порушення, що підтверджує правомірність дій Регулятора, яким в Акті від 24.01.2023 №50 зроблено правомірний висновок про те, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" порушено вимоги пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотримання Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів, нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме пункту 7 глави 4 розділу IV Кодексу газотранспортної системи та пункту 19 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496.

Під час закритого засідання НКРЕКП від 23.02.2023 представник АТ "НАК "Нафтогаз України" фактично визнав допущені порушення, висловив готовність до їх усунення та подякував Регулятору за об`єктивний і виважений підхід. Ці обставини спростовують доводи позивача щодо відсутності у Регулятора належної мотивації та наявності упередженості в його діях.

Крім того, в межах судової справи № 910/1403/20 суд зобов`язав АТ «НАК «Нафтогаз України» здійснити реєстрацію ТОВ «ДТЕК Східенерго» в Реєстрі споживачів постачальника у лютому, березні 2020 року та з 01.04.2020 по 04.04.2020.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що Розпорядження 3р-дск прийнято Регулятором на підставі, в межах повноважень, та відповідно до норм чинного законодавства України, на підставі Акта № 50, в якому належним чином зафіксовані порушення допущені позивачем, як вірно встановлено судом першої інстанції.

Щодо доводів апелянта про порушення положення глави 4 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач вважає, що вимоги про ретроспективну реєстрацію споживачів суперечать положенням Кодексу ГТС, оскільки вони не передбачають механізму внесення даних за минулі періоди. Крім того, в Акті перевірки відсутні чіткі інструкції щодо механізму виконання припису.

Натомість відповідач зазначає, що ретроспективна реєстрація споживачів відповідає загальним принципам правового регулювання ринку природного газу і спрямована на забезпечення цілісності даних. Зокрема, висновки Господарського суду м. Києва у справі №910/1403/20 підтверджують правомірність таких дій.

Згідно пункту 19 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, постачальник зобов`язаний забезпечувати своєчасну реєстрацію споживача у власному Реєстрі на інформаційній платформі Оператора ГТС за умови дотримання укладеного договору постачання природного газу.

Відповідно до глави 4 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, оператор газотранспортної системи здійснює реєстрацію споживачів на підставі інформації, яку подає постачальник. Постачальник, своєю чергою, зобов`язаний надавати достовірні відомості щодо кожного споживача, а також періодів, у які здійснювалось постачання. У разі, якщо в процесі перевірки або моніторингу виявляється, що така інформація не була подана або подана з порушеннями, постачальник зобов`язаний внести відповідні коригування, включаючи внесення даних за попередні (минулі) періоди.

Отже, Кодекс не виключає, а навпаки - передбачає можливість подання відомостей про споживачів та їх реєстрацію в інформаційній платформі за минулі періоди, якщо це необхідно для забезпечення достовірності обліку споживання та коректного функціонування ринку природного газу. Більше того, така ретроспективна реєстрація фактично є механізмом відновлення порушених прав суб`єктів ринку, зокрема в ситуаціях, коли порушення з боку постачальника призводить до виключення споживача з платформи або некоректного обліку спожитого ресурсу.

Наведена позиція підтверджена в рішенні Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі №910/1403/20, в якому суд дійшов висновку, що реєстрація споживачів на платформі Оператора ГТС за минулі періоди є правомірною та такою, що відповідає цілям галузевого регулювання. Суд підкреслив, що відповідні дії є не лише допустимими, а й необхідними з точки зору забезпечення балансу інтересів учасників ринку, принципу верховенства права та відновлення правової визначеності.

Крім того, Оператор ГТС України листами 26.04.2021 №ТОВВИХ-21-4867, від 11.05.2021 №ТОВВИХ-21-5257 повідомив ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та НКРЕКП про готовність надати можливість ПАТ "НАК "Нафтогаз України" виконати рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі №910/1403/20 щодо здійснення реєстрації ТОВ "ДТЕК Східенерго" у Реєстрі споживачів постачальника - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у лютому-березні 2020 року. Зазначене підтверджує наявність адміністративної процедури, яка унеможливлює твердження про абсолютну неможливість реєстрації за минулий період.

Оскільки рішення суду, яке набрало законної сили, відповідно до частини першої статті 129 Конституції України та статті 326 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковими до виконання, вимога Регулятора про реєстрацію ТОВ "ДТЕК Східенерго" у Реєстрі споживачів у періоди лютий-квітень 2020 року не суперечить законодавству, а є логічним наслідком виконання преюдиційного рішення господарського суду та не містить ознак протиправності або перевищення владних повноважень.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 23.02.2023 №3р-дск "Про усунення порушень AT "HAK "Нафтогаз України" у частині вимог НКРЕКП про зобов`язання Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" усунути порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"- залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 24.09.2025.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Коротких А.Ю.