Справа № 589/1172/25
Суддя: Курбанова А. Р.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/1172/25
Провадження № 2-а/589/97/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участі:

секретаря судового засідання Поронько Ю.О.,

представника позивача Мороки С.О.,

представника відповідача Бохана М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №960 від 05.03.2025р. про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2025 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов позов ОСОБА_1 , поданий представником Морокою С.О., до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови № 960 від 05 березня 2025 року, яка винесена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення та накладено штраф в сумі 17000 грн.

Позов обґрунтований доводами про те, що вищезазначена постанова є протиправною, оскільки вона винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, представник зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не був присутнім, не були виконані вимоги ст.268 КУпАП, чим порушено право позивача на захист своїх прав та інтересів. Представник позивача зазначає, що на той час, коли ОСОБА_1 мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою, він проходив амбулаторне лікування з діагнозом: «перелом обох кісток лівої голені, стадія консолідації». За відповідних обставин позивач був позбавлений фізичної можливості прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З тих же причин позивач був позбавлений можливості прибути і на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Вважає, що в даному випадку відсутній склад та подія адміністративного правпорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

21.04.2025р. від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що проставлення позивачем 18.02.2025р. підпису у розписці про отримання повістки щодо необхідності прибуття о 14 год. 00 хв. 25.02.2025р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 є належним підтвердженням оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи отримання позивачем ОСОБА_1 оповіщення про виклик, останній повинен був з`явитись у визначену дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності до військової служби, або не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати та часу прибуття повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 або в будь який інший спосіб з подальшим прибуттям його до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, що не перевищує сім календарних днів. Крім того, зазначив, що під час складання протоколу позивач пояснень щодо причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав. Таким чином, представник відповідача вважає, що позивач без поважних причин не з`явився за повісткою, що свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а тому у відповідача були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, зазначив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, доведено його права та обов`язки, які передбачені ст.268 КУпАП та повідомлено дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення № 960. Представник відповідача зазначив, що наданий суду консультаційний висновок спеціаліста від 14.02.2025р., в якому зазначено діагноз ОСОБА_1 як «перелом обох кісток лівої гомілки … помірне порушення функцій» є підтвердженням перебування останнього на амбулаторному лікуванні. Разом з тим, зазначив, що перебування позивача на амбулаторному лікуванні не може бути визнано поважною причиною неприбуття за отриманою повісткою у визначену дату, довідка, видана лікарем ОСОБА_3 , носить лише інформаційних характер щодо діагнозу основного захворювання та не засвідчує тимчасову непрацездатність особи, що могла перешкоджати позивачу у визначені строки прибути за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, зазначив, що спроможність позивача самостійно пересуватися за допомогою милиць підтверджена листом Шосткинської ЦРЛ від 15.04.2025 № 01-13/7/564. Таким чином, представник вважав, що перебування позивача на амбулаторному лікуванні не може бути визнано поважною причиною неприбуття за отриманою повісткою у визначену дату.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав, зазначених у ньому. Наполягав на тому, що позивач не мав фізичної змоги прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з переломом ноги, що підтверджується наданим суду консультаційним висновком спеціаліста.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у позові відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до облікової картки з АІТС «Оберіг» /а.с. 34, зворот/.

18.02.2025р. ОСОБА_1 отримано про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 (кабінет 108) на 25.02.2025р. о 14 год. 00 хв. для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, яку ОСОБА_1 отримав особисто, що підтверджується його підписом, проставленим у розписці від 18.02.2025р. /а.с.35/ та не заперечується стороною позивача в ході судового розгляду.

28.02.2025р. офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 складено протокол №960 /а.с.4, 33 (зворот)/, згідно з яким останньому ставилося у провину те, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, за наступних обставин: військовозобов`язаний ОСОБА_1 згідно з отриманою повісткою повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14 год. 00 хв. 25.02.2025 року. Згідно зі зверненням вх. № Е 1478800 від 27.02.2025 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини неявки не повідомляв, чим порушив ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, із протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, які перелічені в протоколі, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 05.03.2025р. о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 (кабінет 107). Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в протоколі про адміністративне правопорушення №960 від 28.02.2025р. відсутні. Разом з тим, зазначено, що до протоколу додається копія паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , копія ІПН, облікова картка № НОМЕР_2 від 27.02.2025р. Копія протоколу вручена позивачу, про що свідчить його підпис у протоколі. /а.с. а.с.4, 33 (зворот)/

05.03.2025р. тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 винесено постанову №960 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. /а.с.5, 35 (зворот)/. Так, відповідно до постанови військовозобов`язаний ОСОБА_1 згідно з отриманою повісткою від 18.02.2025р. повинен був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 25.02.2025р. о 14 год. 00 хв., але в зазначену дату та час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини неявки не повідомляв, чим порушив ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

З консультативного висновку спеціаліста, виданого лікарем травматологом комунального некомерційного підприємства «Шосткинська центральна районна лікарня» Глєбовим В.В. від 14.02.2025р., вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до лікаря, йому встановлено діагноз перелом обох кісток лівої голені, стадія консолідації, НТС лівої гомілки, в графі результати функціонального, рентгенологічного та інших спеціальних досліджень зазначено: знаходиться на амбулаторному лікуванні, огляд через 2 місяці / а.с.7/.

Крім того, на виконання ухвали суду від 24.03.2025 року комунальним некомерційним підприємством «Шосткинська районна центральна лікарня» була надана відповідь №01-13/7/564 від 15.04.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря-травматолога поліклініки КНП «Шосткинська ЦРЛ» з 14.02.2025р. по 03.03.2025р. з діагнозом: інші порушення цілісності кістки, гомілки. Крім того, зазначено, що ОСОБА_1 пересувався самостійно на милицях.

Таким чином, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення №960 від 25.03.2025 р. неправомірною, передусім, з підстав неврахування поважності причин неявки 25.02.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач звернувся до суду із цим позовом.

Зважаючи на позиції сторін у справі, суд вважає за необхідне, передусім, зупинитися на наступному.

Відповідно до ст. 2 ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких, є обов`язком суб`єкта владних повноважень, згідно зі ст. 19 Конституції України.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 210-1 КУпАП.

За приписами ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до норми ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у порушенні якої позивача визнано винним оскаржуваною ним постановою, передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, крім іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУу разі вручення повістки є, зокрема, особистий підпис про отримання повістки.

Як встановлено вище, ОСОБА_1 18.02.2025р. отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 25.02.2025 р. о 14 год. 00 хв., про свідчить його підпис на ній.

Разом з тим позивач вважає його неявка за викликом була спричинена поважною причиною: перебуванням на амбулаторному лікуванні в КНП «Шосткинська ЦРЛ» з переломом обох кісток лівої голені.

Суд критично оцінює такі доводи позивача щодо поважності причини неприбуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

При цьому за цією ж частиною ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Аналогічні поважні причини неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, також перелічені в п.23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Виходячи з наведених законодавчих приписів, обов`язковою умовою для визнання хвороби громадянина поважною причиною неприбуття у зазначені у повістці місце та час є та обставина, що внаслідок такої хвороби громадянин був позбавлений об`єктивної можливості особисто прибути у визначені в повістці місце і час.

Консультаційний висновок спеціаліста від 14.02.2025р., на який посилається сторона позивача, підтверджує лише звернення ОСОБА_1 14.02.2025 р. до лікаря, отримання ним консультації лікаря, перебування у певний період часу на амбулаторному лікуванні, проте не підтверджує, що стан його здоров`я та отримана ним травма перешкоджали йому особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 25.02.2025 р. чи протягом наступних семи днів.

Так, амбулаторна спеціалізована медична допомога - це допомога, яку пацієнт отримує без госпіталізації до лікарні, тобто консультації від лікарів, а також проведення ними лікувальних процедур або малих хірургічних втручань, досліджень та обстежень.

Перебування на амбулаторному лікуванні не є поважною причиною для неприбуття у зазначені у повістці місце та строк, оскільки таке лікування здійснюється без госпіталізації особи до медичного закладу, не свідчить про ургентний стан особи, тобто такий стан, що загрожує життю або здоров`ю, і який вимагає термінової медичної допомоги або хірургічного втручання, та не свідчить про об`єктивну неможливість особи самостійно пересуватись та не звільняє від виконання обов`язків, покладених законом.

Відповіддю на запит комунального некомерційного підприємством «Шосткинська центральна районна лікарня» №01-13/7/564 від 15.04.2025р. підтверджено факт перебування ОСОБА_1 з 14.02.2025р. по 03.03.2025р. на амбулаторному лікуванні та зазначено, що він мав змогу пересуватися на милицях.

Також варто зазначити, що ІНФОРМАЦІЯ_2 розташовувався в приміщенні амбулаторії, відповідно, в даному приміщенні існували всі умови для пересування маломобільних груп населення, що підтвердив в судовому засіданні і представник відповідача, але позивач не вважав за необхідне прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В ході судового розгляду встановлено, що у порушення вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом у встановлений в повістці і законом строк. На думку суду, вказана поведінка позивача свідчить про свідоме ігнорування виклику за повісткою, тобто свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому доводи позову про порушення права позивача на захист, у зв`язку з недотриманням відповідачем норм ст.268 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд до уваги не приймає, оскільки такі спростовуються наявною в матеріалах справи копією протоколу №960, в якій міститься підпис позивача про повідомлення про час і місце розгляду справи та роз`яснення його прав згідно з вказаними нормами закону.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , який отримав повістку про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не з`явився у зазначені у ній місце та час без поважних причин в умовах особливого періоду, хоча об`єктивно мав таку можливість, чим порушив ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Підсумовуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесена правомірно, повноважним на те органом (посадовою особою), яким були всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини справи, на підставі належних та допустимих доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Приймаючи оскаржувану постанову №960 від 05.03.2025р. т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_5 діяв у межах, наданих йому повноважень, та у спосіб, передбачений законом, жодних порушень законодавства не допустив.

Враховуючи викладене, постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 про накладення адміністративного стягнення №960 від 05.03.2025р підлягає залишенню без змін, як правомірна та обґрунтована, а адміністративний позов ОСОБА_1 - без задоволення.

У зв`язку з відмовою в позові, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.77, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Залишити постанову №960 від 05.03.2025р. т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_5 про накладення адміністративного стягнення - без змін, а адміністративний позов ОСОБА_1 - без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення (підписання) рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 272 КАС України.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова