Справа № 420/9970/25
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/9970/25

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

секретар Афанасенко Ю.М.,

за участю: представника позивача Тарановського Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі № 420/9970/25 за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМСПЕКТР ПЛЮС" про надання дозволу на погашення суми податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2025 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просило:

- надати дозвіл на погашення загальної суми податкового боргу за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМСПЕКТР ПЛЮС (Код ), що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідно до довідки про суми податкового богу, що підлягає стягненню та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМСПЕКТР ПЛЮС перед бюджетом становить 1 067 185 грн. 49 коп. Позивач вживав заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України, однак, вказані заходи не призвели до надходження коштів до бюджету для погашення податкового боргу відповідачем, інкасові доручення повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника. З цих підстав позивач просить надати дозвіл на погашення усієї податкової заборгованості за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву у якому зазначив, що між Одеською міською радою та ТОВ ПРОМСПЕКТР ПЛЮС () було укладено договір оренди землі, відповідно до якого Одеська міська рада передала, а ТОВ ПРОМСПЕКТР ПЛЮС прийняло в оренду земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Онезька, 1, загальною площею 5,1749 га кадастровий номер: :37:006:0003 на 40 років. Відповідно до рішення господарського суду Одеської області від 01.04.2021 по справі № 916/3708/20 з товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМСПЕКТР ПЛЮС (65033, м. Одеса, вул. Онезька,1, ) було стягнуто на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська,1, ) 1 509 683 (один мільйон п`ятсот дев`ять тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 82 коп. заборгованості по орендній платі, 26 052 (двадцять шість тисяч п`ятдесят дві ) грн. 40 коп. пені, 10 147 (десять тисяч сто сорок сім) грн. 06 коп. - 3% річних, 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 36 коп. - інфляційних витрат та 23 203 (двадцять три тисячі двісті три) грн. 07 коп. - витрат по сплаті судового збору. Оскільки ТОВ ПРОМСПЕКТР ПЛЮКС не є власником земельної ділянки, а ГУ ДПС в Одеській області не є стороною договору оренди, у нього відсутні повноваження стягувати орендну плату за договором оренди, укладеним між ТОВ ПРОМСПЕКТР ПЛЮС та Одеською міською радою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 27 травня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- наявна сукупність обставин, яка наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОМСПЕКТР ПЛЮС зареєстроване Юридичним департаментом Одеської міської ради за №0065299 від 07.02.2018.

За даними Головного управління ДПС в Одеській області Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОМСПЕКТР ПЛЮС перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області за номером №15 від 07.02.2018.

Станом на момент подачі позовної заяви, відповідно до довідки про суми податкового богу, що підлягає стягненню та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМСПЕКТР ПЛЮС перед бюджетом становить 1 067 185 грн. 49 коп., а саме по орендній платі з юридичних осіб (1 023 690 грн. 12 коп.), по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів(робіт, послуг) (43 495 грн. 37 коп.).

Заборгованість по орендній платі з юридичних осіб виникла в результаті;

- нарахування згідно податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2020 на загальну суму 1 006 455 грн. 88 коп. за період від 30.10.2020 по 30.12.2020;

- нарахування пені згідно ст. 129 ПК України на загальну суму 17 234 грн. 24 коп.;

Заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті;

- нарахування згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 12364497 від 20.02.2020 на загальну суму 14 046 грн. 90 коп.;

- нарахування згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість № від 01.12.2019 на загальну суму 25 680 грн. 00 коп.;

- нарахування згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість № від 29.05.2020 на загальну суму 770 грн. 00 коп.;

- нарахування згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2021 на загальну суму 59 грн. 00 коп.;

- нарахування згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 15.07.2021 на загальну суму 1 168 грн. 00 коп.

Головне управління ДПС в Одеській області винесло Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу № 24/15-32-13-02-39 від 27.07.2022.

Податковий орган звернувся до банків обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОМСПЕКТР ПЛЮС щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суму податкового боргу.

Проте, платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) були повернуті без виконання, у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника.

28.11.2019 позивач прийняв рішення про опис майна платника у податкову заставу №10/11/15-32-51-08-18.

На підставі вищезазначеного рішення про опис майна у податкову заставу, був складений акт опису майна Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМСПЕКТР ПЛЮС №67/15-32-81-08 від 28.11.2019 .

Враховуючи те, що за Товариством з обмеженою відповідальністю ПРОМСПЕКТР ПЛЮС обліковується податковий борг у розмірі 1 067 185,49 грн, а кошти у підприємства на які можливо було б пред`явити стягнення відсутні, у контролюючого органу наявні всі правові підстави для звернення до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна ТОВ ПРОМСПЕКТР ПЛЮС, що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна №67/15-32-81-08 від 28.11.2019.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДПС в Одеській області не доведено існування обов`язкових умов (обставин), наявність яких в своїй сукупності, зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, ПК України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Норми підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлюють, що орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.16.1.4 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, про що зазначено у пункті 88.1 статті 88 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 88.2 вказаної статті, право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

При цьому, відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, встановлено, що право податкової застави виникає:

89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 ПК України.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Нормами пункту 95.3 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 95.9 статті 95 ПК України, у разі якщо продажу підлягає майно якого перебуває у державній або комунальній власності, чи якщо згідно із законодавством з питань приватизації для відчуження майна підприємства необхідна попередня згода органу приватизації або іншого державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами, продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного контролюючого органу із дотриманням законодавства з питань приватизації. При цьому інші способи приватизації, крім грошової, не дозволяються.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Тобто, обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 березня 2023 року по справі № 440/11471/21.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, у грудні 2020 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМСПЕКТР ПЛЮС про стягнення суми заборгованості по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та заборгованості з орендної плати з юридичних осіб.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 10 червня 2021 року по справі № 420/14461/20 позов ГУ ДПС в Одеській області до ТОВ "ПРОМСПЕКТР ПЛЮС" про стягнення податкового боргу у розмірі 1 960 522,61 грн., - задовольнив.

Стягнув з ТОВ "ПРОМСПЕКТР ПЛЮС", а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих ТОВ "ПРОМСПЕКТР ПЛЮС":

суму заборгованості по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 1 940 006 грн. 09 коп. (один мільйон дев`ятсот сорок тисяч шість гривень 09 коп.) (КБК 14060100) на бюджетний рахунок UA0015007, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 38016923, отримувач коштів УК у м. Одесі, Малиновський район/14060100;

суму заборгованості з орендної плати з юридичних осіб 20 516 грн. 52 коп. (двадцять тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 52 коп.) (КБК 18010600) на бюджетний рахунок UA0015007, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 3016923, отримувач коштів УК у м. Одесі, Малиновський район/18010600.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 23 листопада 2021 року по справі № 420/14461/20 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року скасував. Ухвалив нову постанову, якою відмовив Головному управлінню ДПС в Одеській області у задоволенні позову про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМСПЕКТР ПЛЮС" податкового боргу.

Наведене дає підстави для висновку, що контролюючий орган направив до банків інкасові доручення (розпорядження) на відповідні суми, всупереч постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року.

Не наведено жодних контраргументів з цього приводу і в апеляційній скарзі.

Також, суд першої інстанції слушно зауважив, що згідно з акту опису майна від №67/15-32-81-08 від 28.11.2019 не можливо встановити суму заборгованості, оскільки така сума відсутня.

Враховуючи зазначені норми матеріального права, а саме пункт 89.2 статті 89 ПК України у разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Водночас, відповідно до матеріалів справи у 2022 році податковий орган направив до банку, обслуговуючого ТОВ ПРОМСПЕКТР ПЛЮС платіжні інструкції у призначенні платежу яких вказано стягнення податкового боргу відповідно до рішення керівника ГУ ДПС в Одеській області від 27.06.2022 № 24/15-32-13-02-39, проте загальна їх сума значно перевищує суму податкового боргу (1 067 185,49 грн.).

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції зазначає, що при цьому, податковим органом не складався акт опису майна на суму зменшення суми податкового боргу.

Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що вказані платіжні інструкції, на які посилається контролюючий орган, як на обставину відсутності грошових коштів на рахунках відповідача, не є беззаперечним доказом відсутності коштів на усіх рахунках платника податків у обслуговуючих його банках на час звернення із цим позовом до суду 04.04.2025.

В матеріалах справи відсутня актуальна інформація та її документальне підтвердження про діючі (на момент звернення з цим позовом до суду) рахунки у фінансових установах, обслуговуючих відповідача, та наявність чи відсутність на таких рахунках грошових коштів.

Слід зазначити, що особливості погашення податкового боргу за рахунок продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі встановлені ст.95 ПК України, передбачають надання контролюючим органом доказів здійснення заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, або ж відсутності таких коштів станом, зокрема на день звернення до суду із зазначеним позовом.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постановах Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №520/3516/19, від 25.03.2021 у справі № 807/1621/15.

При цьому, Верховним Судом у справі №520/3516/19 (п.18 постанови) було зазначено про те, що суд апеляційної інстанції спростував доводи контролюючого органу, які зводяться виключно до того, що низка інкасових вимог було повернуто банком у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача, датованих 23.01.2019, 03.10.2018, 29.05.2018, 19.11.2018, 29.05.2018, в той час як до суду позивач звернувся у квітні 2019 року.

Отже, суд першої інстанції застосував висновки Верховного Суду, викладені у згаданій вище постанові від 28.01.2020 у справі №520/3516/19, та ґрунтовно дійшов висновку, що усі вищенаведені платіжні інструкції не є належними та достатніми доказами відсутності коштів на усіх рахунках ТОВ ПРОМСПЕКТР ПЛЮС у обслуговуючих його банках на час звернення із цим позовом до суду.

Крім того, за вказаними положеннями пункту 89.2 статті 89 ПК України у разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Суд першої інстанції встановив, що акт опису майна у податкову заставу складений податковим органом з порушенням порядку та форми, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а саме: в порушення п.6 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави податковими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 р. № 586, в акті не вказана балансова вартість об`єкту нерухомого майна або інформація щодо здійснення його оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, оскільки в акті опису майна №67/15-32-81-08 від 28.11.2019 року графа Вартість, грн. міститься прочерк. ( -) (а.с.91, об).

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16.09.2022 по справі № 805/3942/17-а.

Не наведено жодних важливих аргументів з цього приводу і в апеляційній скарзі.

В аспекті оцінки аргументів сторін в апеляційному провадженні апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що ГУ ДПС в Одеській області не доведено існування обов`язкових умов (обставин), наявність яких в своїй сукупності, зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001)

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі № 420/9970/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Дата складення повного судового рішення 25 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді А.Г. Федусик Г.В. Семенюк