Справа № 539/5073/23
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 539/5073/23 Суддя (судді) першої інстанції: Усатова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Штульман І.В.

суддів: Кобаля М.І.,

Оксененка М.І.,

при секретарі: Красновій О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2023 року, за допомогою системи «Електронний суд», ОСОБА_1 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області про скасування постанови серії ЕАТ №8038254 від 29 жовтня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП (а.с.2-4).

Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с.15).

14 листопада 2023 року на виконання ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 листопада 2023 року, за допомогою системи «Електронний суд», ОСОБА_1 подав виправлену позовну заяву із позовними вимогами зверненими до Департаменту патрульної поліції (а.с.17-19).

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення передано за підсудністю на розгляд Солом`янському районному суду м. Києва (а.с.32).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено (а.с.52-53).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що інспектором патрульної поліції при винесені постанови не було наведено доказів на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП. Відповідачем не було надано до суду доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оспорювана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Не погодившись із рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2025 року, Департамент патрульної поліції (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що до відзиву на позовну заяву додавався відеозапис, яким зафіксовано порушення позивачем пункту 9.8 Правил дорожнього руху України, а саме: керування автомобілем без увімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту, проте судом першої інстанції не було надано належної оцінки вказаному доказу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду 18 серпня 2025 року апеляційну скаргу відповідача було залишено без руху.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду 04 вересня 2025 року поновлено Департаменту патрульної поліції строк на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2025 року, відкрито апеляційне провадження та витребувано із Солом`янського районного суду міста Києва матеріали адміністративної справи №539/5073/23.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач відзив на апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції не надав.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції задоволенню не підлягає, мотивуючи це наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 29 жовтня 2023 року відносно позивача ОСОБА_1 відповідачем було складено постанову серії ЕАТ №8038254, в якій зазначено, що 29 жовтня 2023 року о 14 год 09 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мercedes Benz GL», державний номер НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив пункт 9.8 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП. Даною постановою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Вважаючи постанову відповідача серії ЕАТ №8038254 від 29 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із частиною другою статті 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 9.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що на водія покладено обов`язок з 1 жовтня по 1 травня поза населеними пунктами вмикати денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України, денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Отже, не ввімкнення денних ходових вогнів (у разі їх відсутності - ближнього світла фар), які є зовнішніми світловими приладами, під час руху поза межами населеного пункту в період з 1 жовтня по 1 травня є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП.

Як визначено частиною першою статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Відповідно до частин першої - третьої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до частин першої, четвертої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Наведеним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) відповідно до якої поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань, у визначених законом випадках, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу II Інструкції).

За змістом частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 10 Інструкції передбачено, що під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу положень статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що позивача було притягнуто до відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 пункту 9.8 ПДР, що виявилось у керуванні 29 жовтня 2023 транспортним засобом поза межами населеного пункту без ввімкнених ходових вогнів або ближнього світла фар.

ОСОБА_1 заперечує вказане порушення в позовній заяві, в якій зазначає, що на автомобілі, яким він керував, були увімкнені денні ходові вогні.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у виді штрафу.

Проте, постанова серії ЕАТ №8038254 від 29 жовтня 2023 року, якою позивача притягнуто до відповідальності, не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а тому надані відповідачем відеозаписи не можуть вважатись належними доказами порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2020 року у справі №524/1284/17, який в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України має бути врахований судом до спірних правовідносин.

Крім того, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу на те, що з наданого відповідачем відеозапису video_2024-01-03_16-09-23 знятого на особистий телефон працівника патрульної поліції, на якому зафіксовано чотири автомобілі, серед яких і автомобіль позивача, що рухались в одному напрямі майже в ряд по дорозі, не можливо достеменно встановити наявність або відсутність у жодного з них ввімкнених ходових вогнів або ближнього світла фар, оскільки вказане відео низької якості. Тоді як із іншого відеофайлу, що був відзнятий на бодікамеру поліцейського №470016 на сьомій хвилині відео о 14 год 14 хв реального часу 29 жовтня 2023 року видно автомобіль позивача ОСОБА_1 з ввімкненими денними ходовими вогнями.

Також апеляційний суд враховує, що з відео знятого на бодікамеру поліцейського №470016 вбачається, що працівником поліції не вирішено заявлене клопотання про надання для перегляду ОСОБА_1 доказів, не було надано можливості позивачу надати письмові пояснення по суті правопорушення до винесення відповідачем оспорюваної постанови серії ЕАТ №8038254 та не вручено копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, до того ж відповідачем не було надано копії читабельної оспорюваної постанови ні до суду першої інстанції, ні до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції що відповідач не надав належних та достатніх доказів і не довів, що позивачем ОСОБА_1 було вчинено правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, оскільки оспорювана постанова винесена відповідачем без дослідження та оцінки доказів, визначених статтею 251 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2025 року по справі №539/5073/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

О.М. Оксененко