Справа № 466/2963/25
Суддя: Свірідова В. В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2963/25
Провадження № 2-а/466/121/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Якубів І.О.

представника позивача адвокат Підбірний М.Я.

представники відповідача Забродоцька Я.Р., Кутковська Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, -

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Підбірний М.Я. звернувся до суду з позовом і просить поновити строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серія 4АВ №05976549 від 15.05.2024 року, який пропущено з поважних причин, визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серія 4АВ №05976549 від 15.05.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що постановою серії 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року, складеною інспектором ДПП Пискаловою Наталією Михайлівною, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за фактом перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів на 25 км/год автомобілем Volkswagen Phaeton 2009 року, д.н.з. НОМЕР_1 14.05.2024 року о 11 год 46 хв за адресою: м.Львів, вул. Стрийська, 35, чим порушено пункт 12.9(б) Правил дорожнього руху. Вказане порушення було встановлено в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу «Каскад. 142-1220».

Позивач ОСОБА_1 не вчиняла вказаного правопорушення та не перебувала за кермом автомобіля Volkswagen Phaeton 2009 року, д.н. НОМЕР_1 у час та місці, яке зазначено у постанові серії 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року у момент порушення ПДР, оскільки в цей час перебувала на своєму робочому місці в стоматологічній клініці ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою №1 від 25.03.2025 року. Також позивач ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, який зафіксовано в оскаржуваній постанові в автоматичному режимі, а значиться лише в якості «належного користувача» вказаного транспортного засобу, тобто особою яка отримала від власника право керування транспортним через застосунок «ДІЯ» шляхом використання послуги «Шеринг авто».

Позивач не отримував особисто та не був ознайомлена з оскаржуваною постановою 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року.

Оскільки копія вказаної постанови серії 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року не надходила на адресу ОСОБА_3 , а про існування вказаної постанови стало відомо лише з повідомлення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 10.03.2025 року №4083-2025, яке було наданого у відповідь на запит адвоката М.Підбірного від 06.03.2025 року, ОСОБА_4 було подано заяву із клопотанням про поновлення строку звернення до Департаменту патрульної поліції із заявою про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за постановою серії 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року, який визначено ч.1 ст.279-3 КУпАП та пропущено нею з поважних причин, а також клопотання про внесення зміни до постанови серії 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року в частині особи правопорушника, змінивши особу правопорушника ОСОБА_1 на ОСОБА_3 .

Відтак позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

10.04.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що наведені позивачем заперечення про те, що вона не керувала транспортним засобом не заслуговують на увагу. Оскільки відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу марки «Volkswagen Phaeton » реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 14.05.2024, у день вчинення адміністративного правопорушення, власником даного транспортного засобу вказана позивач ОСОБА_1 . Відповідно норми ст. 14-2 КУпАП були правомірно застосовані в межах спірних правовідносин. Постанова щодо позивача винесена на підставі інформаційних файлів за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративних правопорушень, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху в автоматичному режимі, є законним та обґрунтованими. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.56-71).

21.04.2025 представником позивача подано відповідь на відзив (а.с. 78-85).

09.05.2025р. представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме: постановити рішення яким зобов`язати Департамент патрульної поліції відповідно до статті 297-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення внести зміни до постанови серії 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо визначення суб`єктом правопорушення ОСОБА_3 , яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення і сплатила штраф, та зобов`язати Департамент патрульної поліції вилучити з бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху) відомості про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 згідно постанови серії 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року.

Ухвалою суду від 08.09.2025 перейдено від розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов повністю, просив такий задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили щодо позову з підстав викладених у відзиві.

З`ясувавши доводи та аргументи представника позивача, викладені в позовній заяві, заперечення відповідача, обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами КАС України, право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Відповідно до статті 289 КУпАП, 286 КАС України скаргу (адміністративний позов) на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Враховуючи доводи, викладені в позовній заяві та положення ст. 14-1 КУпАП суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії 4АВ №05976549 від 15.05.2024.

В судовому засіданні встановлено, що постановою 4АВ №05976549 від 15.05.2024 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови 14.05.2024 о 11 год. 46 хв. за адресою: м.Львів, вул. Стрийська, 35, зафіксовано транспортний засіб марки «Volkswagen Phaeton » реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 25 км/год, чим порушила п.12.9.(б) Правил дорожнього руху.

Однак, представник позивача заперечує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки вона не вчиняла вказаного правопорушення та не перебувала за кермом автомобіля Volkswagen Phaeton д.н. НОМЕР_1 у час та місці, яке зазначено в оскаржуваній постанові у момент порушення ПДР, так як в цей час перебувала на своєму робочому місці в стоматологічній клініці ФОП ОСОБА_2 за адресою: м.Львів, вул. Шевченка, 25, що підтверджується відповідною довідкою №1 від 25.03.2025 року (а.с.35).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон 3353-XII) Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

За визначенням, наведеним у статті 14 Закону 3353-XII, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху серед іншого зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями частини першої статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із приміткою статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень, в тому числі і у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Із аналізу наведених норм слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі, виноситься на власника транспортного засобу або належного користувача.

Разом з цим, нормами статті 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, згідно статті 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення - правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Статтею 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність своїх рішень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Так, матеріалами справи підтверджується, що оскаржувана постанова, винесена відповідачем на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

З пояснень позивача вбачається, що адміністративне порушення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем Volkswagen Phaeton 2009 року, д.н. НОМЕР_1 було вчинено ОСОБА_3 .

Матеріали справи містять свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Phaeton 2009 року, д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 (а.с.43).

Позивач ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, який зафіксовано в оскаржуваній постанові в автоматичному режимі, а значиться лише в якості «належного користувача» вказаного транспортного засобу, тобто особою яка отримала від власника право керування транспортним через застосунок «ДІЯ» шляхом використання послуги «Шеринг авто».

З матеріалів справи встановлено, що за кермом автомобіля перебував його власник, а саме ОСОБА_3 . Наявність у позивача активованої послуги «Шеринг авто» через застосунок «Дія» не позбавляє власника на користування його ж транспортним засобом, а тільки надає можливість сторонньому користувачу здійснювати таке користування

З наведеного вбачається, що власник вказаного транспортного засобу ОСОБА_3 , визнала факт порушення ПДР та особисто сплатила штраф згідно платіжної інструкції від 15.05.2024 р. № ОК93-НКА7-РТ2Н-А9КМ на суму 170,00 грн. Сплата штрафу була здійснена ОСОБА_4 у додатку «ДІЯ» та про цей факт не повідомлено ОСОБА_1 .

Сам по собі факт несвоєчасного (із незалежних від неї причин) звернення особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення (в даному випадку ОСОБА_3 ), до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, не може мати наслідком притягнення до відповідальності особи, яка не вчиняла адміністративне правопорушення.

ОСОБА_3 письмово засвідчила у заяві, поданій на адресу Департаменту патрульної поліції, що правопорушення, яке було зафіксоване в автоматичному режимі 14.05.2024 року о 11 год 46 хв за адресою: м.Львів, вул. Стрийська, 35, а саме перевищення автомобілем Volkswagen Phaeton 2009 року, д.н. НОМЕР_1 встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів на 25 км/ год було вчинено саме ОСОБА_3 , як власником та водієм який безпосередньо перебував за кермом автомобіля Volkswagen Phaeton 2009 року, д.н. НОМЕР_1 , а не Шерстяк Орисею Степанівною, як зазначено у постанові серії 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року.

Також ОСОБА_3 засвідчено, що штраф згідно постанови серії 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року було сплачено нею особисто 15.05.2024 року в день отримання інформаційного повідомлення у застосунку «ДІЯ», що підтверджується платіжною інструкцією від 15.05.2024 р. № ОК93-НКА7-РТ2Н-А9КМ про сплату штрафу в розмірі 170,00 грн.

Так, вказані вище обставини дають суду підстави для обґрунтованого сумніву керування транспортним засобом «Volkswagen Phaeton » реєстраційний номер НОМЕР_1 саме позивачем 14.05.2024, з огляду, також і на надані представником позивача належних та достовірних доказів.

Таким чином, в діях правопорушника, зазначеного у оскаржуваній постанові серії 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки вона не перебувала за кермом транспортного засобу - автомобіля Volkswagen Phaeton 2009 року, д.н. НОМЕР_1 та не порушувала Правил дорожнього руху, яке зафіксовано в автоматичному режимі.

Відтак, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення було вчинено іншою особою.

Хоча на час винесення оскаржуваних постанов відповідачем не було допущено жодних процесуальних порушень, однак не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення таких правопорушень саме позивачем, що виключає підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності. Сам по собі факт несвоєчасного (із незалежних від неї причин) звернення особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення (в даному випадку ОСОБА_3 ), до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, не може мати наслідком притягнення до відповідальності особи, яка не вчиняла адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016 у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що на підставі п.1 ч.3ст.286 КАС України постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі серії 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху слід скасувати і закрити справи про адміністративні правопорушення.

Щодо уточненої заяви представника позивача слід зазначити наступне.

Щоб вилучити інформацію з бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІПНП), необхідно звернутися до розпорядника системи Національної поліції України, яка є відповідальною за функціонування системи та вживає заходів для захисту інформації.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,9,76,77,205,229, 241-246, 250, 255, 272, 286, 293 , 295 КАС України, суд,-

ухвалив:

поновити представнику позивача строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серія 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року, який пропущено з поважних причин.

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серія 4АВ № 05976549 від 15.05.2024 року в частині притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та провадження у справі закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого адміністративного апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 250 КАС України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення (повне чи скорочене) без його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

У разі проголошення у судовому засіданні скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення суд повідомляє, коли буде складено повне судове рішення.

Повний текст рішення складено 23.09.2025року.

Суддя В. В. Свірідова