Справа № 120/11110/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

26 вересня 2025 р. Справа № 120/11110/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в письмовому проваджені заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.11.2023 у справі №120/11110/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 03.11.2023 вказаний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після нарахування індексації з 01.03.2023 з урахуванням обмеження її максимального розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплачувати ОСОБА_1 з 01.03.2023 пенсію виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 90% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без її обмеження максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

03.09.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Єрьоміної В.А. про встановлення судового контролю за виконанням вищевказаного рішення суду згідно ст. 382 КАС України, шляхом зобов`язання відповідача у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення.

Заява обґрунтовується тим, що всупереч судовому рішенню, яке набрало законної сили, відповідач продовжує виплату позивачу пенсії без урахування нарахованої індексації за 2022 рік та за 2023 рік згідно постанов КМ України № 118 від 16.02.2022 та № 168 від 24.02.2023.

Ухвалою від 09.09.2025 заяву представника позивача про встановлення судового контролю призначено до розгляду у порядку письмового провадження. Крім того, відповідачу встановлено строк для подання письмових пояснень щодо ініційованого позивачем процесуального питання.

15.09.2025 до суду надійшли пояснення відповідача, в яких зазначається, що на виконання рішення суду від 03.11.2023 у справі № 120/11110/23 Головним управлінням проведено розрахунок пенсії позивача, який станом на 01.03.2023 становить 28059,30 грн. та донараховано стягувачу кошти в сумі 71293 грн. за період з 01.03.2023 по 31.12.2023, що підтверджується розрахунком на доплату.

Починаючи з січня 2025 року розпочато виплату перерахованої пенсії з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в розмірі 26406,93 грн. Відтак Головне управління вважає заяву представника позивача безпідставною та просить відмовити у її задоволенні.

Розглянувши в письмовому провадженні подану заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зважає на таке.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який його ухвалив.

Водночас особливості судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтями 381-1, 382, 382-1, 382-2 та 382-3 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Зокрема, відповідно до частинами 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини 1, 2 статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положеннями частини 1 статті 382-3 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац 1 підпункту 3.2 пункту 3, абзац 2 пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення. З набранням чинності нової редакції КАС України законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, а якщо не виконано то причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Під час розгляду цієї заяви щодо встановлення судового контролю судом з`ясовано, що підставою звернення до суду з позовом у цій справі були протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після нарахування індексації з 01.03.2023 з урахуванням обмеження її максимального розміру.

Тобто, спір стосувався правовідносин щодо перерахунку пенсії позивача з 01.03.2023 з урахуванням нарахованих індексацій без обмеження її максимальним розміром.

Відтак рішенням суду від 03.11.2023 у справі № 120/11110/23 поновлено право позивача та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплачувати ОСОБА_1 з 01.03.2023 пенсію виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 90% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без її обмеження максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

З матеріалів справи, а саме наданого відповідачем розрахунку пенсії видно, що на виконання судового рішення Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023 без обмеження її максимальним розміром, у зв`язку з чим розмір пенсії до виплати склав 28059,3 грн. Тобто з 01.03.2025 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу в розмірі 90% від сум грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром, у зв`язку з чим підсумок пенсії для позивача становив 28059,3 грн.

Ба більше, згідно наданого розрахунку пенсії станом на 01.03.2023 по пенсійній справі позивача № ХЛ60377 слідує, що з 01.03.2023 пенсія позивачу розрахована в тому числі з урахуванням нарахованих індексацій за 2022 рік в сумі 3261,67 грн. згідно Постанови № 118, та за 2023 рік в сумі 1500 грн. згідно Постанови № 168, як то вимагалося рішенням суду у цій справі.

За таких обставин суд доходить висновку, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.11.2023 виконано відповідачем у відповідній частині у той спосіб та в порядку, що було передбачено його зобов`язальною частиною. З огляду на це відсутні підстави вважати, що має місце невиконання пенсійним органом цього судового рішення.

Щодо подальшого обмеження позивачу його пенсії максимальним розміром, на що посилається заявник у своїй заяві, то суд зауважує, що такі обставини не були і не могли бути предметом судового розгляду та виникли вже після виконання відповідачем рішення суду.

Так, судом з`ясовано, що на виконання вимог статті 46 Закону України Про державний бюджет України на 2025 рік Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 N 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану (далі Постанова N 1), пунктом 1 якої встановлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані), зокрема відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність,- 0,2; до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.

З наданих відповідачем до своїх заперечень доказів слідує, що з 01.01.2025 року виплату пенсії позивачу забезпечено з урахуванням ст. 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік та Постанови N 1, а саме нараховано пенсію в загальному розмірі 37213,77 грн. (з урахування індексацій пенсії за 2022, 2023, 2024 роки). Однак, з урахуванням обмежуючих коефіцієнтів, передбачених Постановою № 1 розмір пенсії позивачу понижено до 26406,93 грн.

Тобто дійсно, з 01.01.2025 розмір пенсії позивачу обмежується відповідними понижуючими коефіцієнтами та максимальним розміром.

Проте суд вкотре наголошує, що вказані вище обставини не були предметом дослідження у даній справі та виникли вже після виконання відповідачем рішення суду від 03.11.2023 у справі № 120/11110/23.

В даному випадку згаданим рішенням суду від 03.11.2023 поновлені порушені права позивача на дату вирішення справи та станом на 01.03.2023 позивачу відновлено виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням нарахованих індексацій за 2022 та 2023 роки. В той же час наведене не свідчить про те, що таке рішення має "безстроковий" характер і що не залежить від динаміки подальших правовідносин між сторонами, виникнення нових обставин чи зміни законодавства, що окремо або у своїй сукупності може вплинути на права, інтереси або обов`язки сторін, в тому числі ті з них, які раніше обумовлювалися наявністю судового рішення.

Норми статтей 382 та 383 КАС України мають на меті забезпечити належне виконання ухваленого у конкретній адміністративній справі судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, винесеного на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у такій справі.

Таким чином, оскільки в спірному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 90% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням нарахованої індексації згідно Постанов № 118 та № 168 без її обмеження максимальним розміром, а наступне обмеження пенсійної виплати позивачу з 01.01.2025 обумовлене перерахунком пенсії на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», що не було предметом заявлених вимог у справі №120/11110/23, тому суд вважає, що в цій частині судове рішення виконано відповідачем у той спосіб, який визначено цим рішенням.

За наведених обставин відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подати звіт про виконання судового рішення від 03.11.2023.

Незгода ж заявника із обставинами, які не були предметом дослідження при розгляді справи по суті і щодо яких судовим рішенням при зобов`язанні суб`єкта владних повноважень до вчинення дій не наводились відповідні висновки, вказує на те, що вирішення порушених питань можливе у спосіб ухвалення рішення суду за наслідком розгляду вимог у порядку позовного провадження, а не у спосіб судового контролю за виконанням судового рішення, яке у відповідній частині вже є виконаним.

В даному випадку суд роз`яснює позивачу, що якщо він вважає, що за наслідками проведеного відповідачем перерахунку пенсії з 01.01.2025 на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» йому протиправно обмежено пенсійну виплату, то він не позбавлений можливості звернутися до суду із новою позовною заявою про оскарження цих рішень чи дій суб`єкта владних повноважень в загальному порядку.

Встановлення ж судового контролю у той спосіб, про яких просить позивач, фактично спрямоване на врегулювання нових правовідносин, які не були предметом судового дослідження у даній адміністративній справі, а тому не можуть бути предметом виконання судового рішення від 03.11.2023.

За наведених вище обставин заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382, 382-1 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 03.11.2023 у справі № 120/11110/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович