Справа № 420/8051/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8051/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Товариство з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС» 19.03.2025 року через «Електронний суд» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості UA500500/2025/000134/2 від 11.03.2025 року;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000213 від 11.03.2025 року;

стягнути з Відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 27.02.2019 року між ТОВ «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС», як покупцем, та AK PLAST PLASTIK AMBALAJ SAN. VE TIC. LTD., як продавцем, укладено контракт № USP-02-19, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець придбати товар, за асортиментом, цінами, термінами і в кількості згідно інвойсів.

27.02.2019 року Позивачем, із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору, було подано до митного оформлення митну декларацію №25UA38U7 від 10.03.2025 року.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь №1/11 від « 11» березня 2025 р. з поясненнями щодо кожного пункту зауважень.

Однак, 11.03.2025 року Одеською митницею було ухвалено рішення про коригування митної вартості №UA500500/2025/000134/2 від 11.03.2025 року, та на підставі цього рішення про коригування митної вартості товарів митним органом Позивачу видана картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2025/000213 від 11.03.2025 року.

З метою уникнення простою та у зв`язку виробничою необхідністю Позивач здійснив митне оформлення товарів зі сплатою митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та наданням забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х МКУ в розмірі, визначеному митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів, відповідно до митної декларації №25UA03U3 від 11.03.2025 р.

Відповідно до митної декларації №25UA03U3 від 11.03.2025 р. за оскаржуваним рішенням Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500500/2025/000134/2 від 11.03.2025 року сплачені Позивачем митні платежі та ПДВ після коригування митним органом вартості товарів, тобто після прийняття рішення про коригування митної вартості товарів складають 195 702,77 грн. (45757.84 грн. (ввізне мито) + 149944.93 грн. (ПДВ).

Вважає, що рішення про коригування митної вартості №UA500500/2025/000134/2 від 11.03.2025 року не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач з заявленими позовними вимогами не погодився, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову відповідно до ст. 254 Митного кодексу України.

11.03.2025 декларантом ТОВ «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС» було надіслано лист ТОВ «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС» від 11.03.2025 №1/11, прайс-лист, рахунок на оплату від 04.03.2025 №381, платіжна інструкція від 04.03.2025 №3690, лист відправника про помилку, лист декларанта ФОП ОСОБА_1 від 11.03.2025 б/н.

Вказує, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 25UA38U7 від 10.03.2025 містились розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Позивач не погодися із наведеними у відзиві доводами Відповідача. У поданій відповіді на відзив зазначає, що митному органу був наданий зовнішньоекономічний контракт від 27.02.2019 №USP-02-19 та інвойс від 03.03.2025 №AKI014, договір про надання транспортно-експедиційних послуг №18/08- 1 від 18.08.2022 р. та відповідна довідка про транспортно-експедиційні витрати №04/03-1 від 04.03.2025 р. від експедитора ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЕКСПЕДИЦІЙНА ГРУПА», а також інші документи, які належним чином та однозначно відображають умови поставки та оплати оцінюваного товару у спірних правовідносинах.

Наведені у відзиві доводи відповідача не спростовують наведені у позовній заяві доводи позивача про протиправність оскаржуваного рішення.

Одеська митниця не погодилась з аргументами, викладеними у відповіді позивача на відзив Одеської митниці. У поданих до суду запереченнях вказує, що декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, що вимагались митним органом та не спростовані наявні розбіжності у документах.

Вважає, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару №UA500500/2025/000134/2 від 11.03.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000213 від 11.03.2025 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС».

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 у задоволенні клопотання представника Одеської митниці про розгляд справи №420/8051/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

27.02.2019 року між ТОВ «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС», як покупцем, та AK PLAST PLASTIK AMBALAJ SAN. VE TIC. LTD., як продавцем, укладено контракт № USP-02-19, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець придбати товар, за асортиментом, цінами, термінами і в кількості згідно інвойсів.

10.03.2025 року до Відділу митного оформлення № 2 мп "Одеса-внутрішній" Одеської митниці на виконання умов зовнішньоекономічного контракту № USP-02-19 від 27.02.2019 року Позивачем, із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору, було подано до митного оформлення митну декларацію №25UA38U7 від 10.03.2025 року, для визначення митної вартості товару за якою були надані наступні документи:

- пакувальний лист (Packing list) б/н від 03.03.2025 р.;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) AKI014 від 03.03.2025 р.;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 04.03.2025 р.;

- супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) 25TR70L8 від 04.03.2025 р.;

- сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) С 1714921 від 03.03.2025 р.;

- довідка про транспортні витрати 04/03- 1 від 04.03.2025 р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 від 14.07.2020 р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 2 від 02.11.2020 р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 3 від 20.01.2022 р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 4 від 01.04.2024 р.;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №USP-02-19 від 27.02.2019 р.;

- внутрішній договір (контракт) доручення 18/08-1 від 18.08.2022 р.;

- договір про надання послуг митного брокера від 031/ТБО від 26.02.2025 р.;

- договір (контракт) про перевезення 1063 від 21.12.2015 р.;

- лист про зміну тягача 0703/10 від 07.03.2025 р.;

- опис товару від 03.03.2025 р.;

- копія митної декларації країни відправлення №25341200EX00070384 від 04.03.2025 р.

10.03.2025 на адресу позивача надійшло повідомлення від відповідача про необхідність надання додаткових документів. У вказаному повідомленні зокрема було зазначено, що відповідно п.4.1 договору про надання транспорно-експедиційних послуг від 21.12.2015 №1063 розрахунки за цим Договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів …. протягом 10-ти (десяти) банківських днів після отримання рахунка-фактури Перевізника, товаро-транспорної накладної (CMR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, акту виконаних робіт. Можна припустити, що товаро-транспорна накладна(CMR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу та акт виконаних робіт складається після отримання вантажу, але рахунок (відповідно п.3 вищезазначеного договору) до митного оформлення не поданий.

Відповідно зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.02.2019 №USP-02-19 зазначено, що умови оплати зазначені в інвойсі. В наданому рахунку-фактурі (інвойсі) від 03.03.2025 № AKI014 «Відстрочка платежу 30 днів», проте не зазначено з якої дати чи події відраховується 30 днів.

В сертифікаті про походження товару від 03.03.2025 № С 1714921 в графі 7 зазначена вага товару 21640 кг, проте в пакувальному листі від 03.03.2025 б/ н, в CMR від 04.03.2025 б/н загальна вага 21660 кг.

Запропоновано відповідно до частини 3 статті 53 МК України протягом 10 календарних днів надати (за навеності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову відповідно до ст. 254 Митного кодексу України.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь №1/11 від « 11» березня 2025 р. до якої було долучено заявку на організування транспортно-експедиційних послуг №000014095-1-1 від 28.02.2025 р.; рахунок на оплату №381 від 04 березня 2025 року; платіжну інструкцію №3690 від 04 березня 2025р.; лист продавця AK PLAST PLASTIK AMBALAJ SAN. VE TIC. LTD №б/н від 11.03.2025 р.; прайс-лист.

11.03.2025 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500500/2025/000134/2, яке обґрунтовано наступним: відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі - Наказ № 599) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Відповідно п.4.1 договору про надання транспорно-експедиційних послуг від 21.12.2015 №1063 розрахунки за цим Договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів …. протягом 10-ти (десяти) банківських днів після отримання рахунка-фактури Перевізника, товаро-транспорної накладної (CMR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу.., акту виконаних робіт. Можна припустити що товаротранспорна накладна(CMR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу та акт виконаних робіт складається після отримання вантажу, але рахунок (відповідно п.3 вищезазначеного догвору) до митного оформлення не поданий. Відповідно зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.02.2019 №USP-02-19 зазначено, що умови оплати зазначені в інвойсі. В наданому рахунку-фактурі (інвойсі) від 03.03.2025 № AKI014 «Відстрочка платежу 30 днів», проте не зазначено з якої дати чи події відраховується 30 днів. В сертифікаті про походження товару від 03.03.2025 № С 1714921 в графі 7 зазначена вага товару 21640 кг, проте в пакувальному листі від 03.03.2025 б/н, в CMR від 04.03.2025 б/н загальна вага 21660 кг. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову відповідно до ст. 254 Митного кодексу України. У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.11.03.2025 декларантом ТОВ «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС» було надіслано лист ТОВ «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС» від 11.03.2025 №1/11, прайс-лист, рахунок на оплату від 04.03.2025 №381, платіжна інструкція від 04.03.2025 №3690, лист відправника про помилку, лист декларанта ФОП ОСОБА_1 від 11.03.2025 б/н. Одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 Кодексу). Згідно з нормами Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 2, для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216. Додатково надана платіжна інструкція від 04.03.2025 №3690 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінювані товари, оскільки інструкція не містить підпис(и) [власноручний (і)/електронний(і)] відповідальної (их) особи (іб) платника, яка (і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації. Наданий до митного оформлення прайслист виробника товарів від 28.02.2025 № б/н адресований ТОВ «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС», тобто даний прайс-лист не призначений для необмеженого кола осіб та не може використовуватись для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів. Слід зазначити, що вищезазачений прайс-лист виробника товарів не містить умов поставки товарів відповідно до яких зазначені ціни товарів. Враховуючи, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар, основні та додатково наданні документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складової митної вартості товарів витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України та інше. Крім того, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ. Зазначене унеможливило застосування заявленої декларантом основного методу визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Застосовано резервний метод визначення митної вартості та остання скоригована з урахуванням мінімальної митної вартості товарів раніше визнаних митними органами митних вартостях згідно цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, яка співставлена за описом оцінюваних товарів, код за УКТЗЕД, об`ємом партії, країни походження: товар №1 від 13.01.2025 № UA408020/2025/1083 на рівні 2,0640 дол.США/кг .

З метою уникнення простою та у зв`язку виробничою необхідністю Позивач здійснив митне оформлення товарів зі сплатою митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та наданням забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х МКУ в розмірі, визначеному митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів, відповідно до митної декларації №25UA03U3 від 11.03.2025 р.

Відповідно до митної декларації №25UA03U3 від 11.03.2025 р. за оскаржуваним рішенням Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500500/2025/000134/2 від 11.03.2025 року сплачені Позивачем митні платежі та ПДВ після коригування митним органом вартості товарів, тобто після прийняття рішення про коригування митної вартості товарів складають 195 702,77 грн. (45757.84 грн. (ввізне мито) + 149944.93 грн. (ПДВ).

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ст. 543 МК України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст. 7 МК України, відносяться, зокрема, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Відповідно до п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень МК України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є, відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7 ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до положень ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі; 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.09.2019 року по справі № 815/6780/15, від 06.09.2019 року по справі № 803/1212/14.

Щодо зауважень митниці про ненадання документів, що підтверджують вартість транспортування товарів, суд зазначає таке.

Частиною другою ст. 53 МК України передбачає надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. При цьому вказано норма не встановлює конкретних вимог щодо виду таких документів.

У оскаржуваному рішення відповідач ставить під сумнів надану до митного оформлення довідку про транспортно-експедиційні витрати №04/03-1 від 04.03.2025 виключно з тих підстав, що до митного оформлення не було надано рахунок на оплату передбачений умовами договору про надання транспорно-експедиційних послуг від 21.12.2015 №1063.

Суд критично ставиться до вказаних обґрунтувань оскаржуваного рішення, оскільки позивачем до митного оформлення та на вимогу відповідача від 10.03.2025 було надано довідку про транспортно-експедиційні витрати №04/03-1 від 04.03.2025 р., заявку на органiзування транспортно-експедицiйних послуг 000014095-1-1 вiд 28.02.2025, рахунок на оплату № 381 від 04 березня 2025 р., які в повній мірі відображають вартість транспортування товарів, а саме, що транспортно-експедиційні витрати на доставку вантажу автомобілем з держ. номером KA3254MO п/п: AA0525EO за маршрутом Стамбул (Туреччина) - держ. кордон України (п/п Рені - Джурджулешти) Одеса (Україна) складають 107 000,00 грн. ,а саме: 1) вартість доставки вантажу за маршрутом Стамбул (Туреччина) держ. кордон України (п/п Рені - Джурджулешти) - 80 000,00 грн. 2) вартість доставки вантажу від держ. кордону України (п/п Рені - Джурджулешти) до пункту вивантаження 27 000,00 грн (в т.ч. експедиторська винагорода).

Також суд зазначає, що Верховний Суд у своїх висновках неодноразово наголошував, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами (постанови ВС № 804/16553/14 від 31.05.2019 року та № 803/718/17 від 07.07.2023 року).

Суд також вважає надуманими зауваження митного органу щодо додатково наданої Позивачем платіжної інструкції №3690 від 04 березня 2025 р. про оплату декларантом транспортно-експедиційних послуг на рахунок експедитора ТОВ «УКРАЇНСЬКА ГРУПА», а саме твердження про те, що: «Додатково надана платіжна інструкція від 04.03.2025 №3690 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінювані товари, оскільки інструкція не містить підпис(и) [власноручний (і)/електронний(і)] відповідальної (их) особи (іб) платника, яка (і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації».

Так, як вбачається із додатково наданої митному органу платіжної інструкції №3690 від 04 березня 2025 р., на такій проставлена відмітка банку АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», у якому відкрито рахунок позивача, а тому вказана платіжна інструкція є достатнім та належним доказом здійснення відповідної оплати за надані послуги з перевезення вантажу. При цьому, наведені у вказаному платіжному доручення відомості повністю кореспондуються з іншими наданими до митного оформлення документами з приводу вартості перевезення заявлених до митного оформлення вантажів.

Щодо наведених у оскаржуваному рішенні доводів для корегування митної вартості про те, що відповідно зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.02.2019 №USP-02-19 зазначено, що умови оплати зазначені в інвойсі. В наданому рахунку-фактурі (інвойсі) від 03.03.2025 №AKI014 «Відстрочка платежу 30 днів», проте не зазначено з якої дати чи події відраховується 30 днів суд зазначає наступне.

Згідно приписів п. 4.1. контракту від 27.02.2019 №USP-02-19 платежі за Товар за даним контрактом можуть бути у вигляді 100% або часткової передоплати шляхом перерахування грошових коштів Покупцем суми, визначеної в інвойсі на рахунок вказаний Продавцем, так і на умовах оплати протягом 365 днів з моменту отримання Товару на склад Покупця.

У наданому до митного оформлення інвойсі від 03.03.2025 № AKI014 вказані умови оплати відстрочка платежу 30 днів.

Суд зауважує, що не зазначення у інвойсі від 03.03.2025 № AKI014 дати чи події з якої відраховується 30 днів для здійснення оплати за поставлений товар не може свідчити про недостовірність заявленої позивачем митної вартості поставлених товарів.

Так у вказаному інвойсі зазначена загальна вартість товару в сумі 27 227,44 доларів США, яка в повній мірі відповідає задекларованій вартості в експортній декларації країни відправлення в сумі 27.227,44 доларів США, а тому суд вважає необґрунтованими вказані доводи митного органу.

Щодо наведених у оскаржуваному рішенні доводів для корегування митної вартості про те, що відповідно зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.02.2019 №USP-02-19 зазначено, що в сертифікаті про походження товару від 03.03.2025 № С 1714921 в графі 7 зазначена вага товару 21640 кг, проте в пакувальному листі від 03.03.2025 б/н, в CMR від 04.03.2025 б/н загальна вага 21660 кг.

Так, як не заперечується Відповідачем в оскаржуваному рішенні, на засвідчення наведених обставин Позивачем було надано митному органу лист продавця AK PLAST PLASTIK AMBALAJ SAN VE TIC. LTD №б/н від 11.03.2025 р., в якому останнім повідомлено що в сертифікаті про походження товару від 03.03.2025 № С 1714921 на товар: «ПВХ ПРОФІЛЬ, ПЛІВКА СИСТЕМА ТЕПЛИЙ ПОРІГ 85ММ» допущено помилку в графі 7 «Кількість». Зазначено вважати правильною загальну вагу товару: «ПВХ ПРОФІЛЬ, ПЛІВКА СИСТЕМА ТЕПЛИЙ ПОРІГ 85ММ» 21660 кг.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України, сертифікат походження товарів не відносить до документів, на підставі яких встановлюється митна вартість. Разом з тим, сертифікат видано уповноваженим органом Туреччини. Наявність у розділі 7 вказаного сертифікату помилки щодо кількості товару у 20 кг. само по собі не може свідчити про недостовірність заявленої митної вартості.

З урахуванням наведеного листа продавця та зі змісту товаросупровідних документів, поданих разом з митною декларацією, вбачається, що товар, його вага та кількість, співпадають із зазначеними, зокрема, в згадуваних митним органом пакувальному листі від 03.03.2025 б/н та CMR від 04.03.2025 б/н, тобто оцінюваний товар можливо ідентифікувати з відповідною поставкою, а підстави для сумніву у достовірності числових значень складових митної вартості товару відсутні.

Тому зазначене зауваження митного органу суд також вважає безпідставним.

Щодо наведених у оскаржуваному рішенні доводів для корегування митної вартості про те, що наданий до митного оформлення прайслист виробника товарів від 28.02.2025 № б/н адресований ТОВ «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС», тобто даний прайс-лист не призначений для необмеженого кола осіб та не може використовуватись для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів. Слід зазначити, що вищезазачений прайс-лист виробника товарів не містить умов поставки товарів відповідно до яких зазначені ціни товарів суд зазначає наступне.

Прайс-лист відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України законодавцем не віднесений до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Прайс лист складається виробником товару та може бути адресованим як окремому покупцю так і не обмеженому колу, при цьому може діяти в обмежений проміжок часу або без часу дії комерційної пропозиції в ньому викладеній.

Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження митної вартості товарів, відповідні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 420/18880/21, від 08.12.2022 у справі № 420/2792/19.

При цьому, визначальною у даному разі є та обставина, що наведені у відповідному прайс-листі від 28.02.2025 ціни відповідають цінам, які зазначені у інвойсі від 03.03.2025 № AKI014.

Щодо використання відповідачем даних з баз ЄАІС Держмитслужби України для коригування митної вартості суд зазначає наступне.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі №826/16046/16.

Відповідно до висновків Верховного Суду наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості ввезеного товару, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору (постанови Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17).

Крім того, база даних АСМО є закритою для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості ознайомитися з її змістом. Митний орган може використовувати ці дані лише як додаткове джерело інформації, при цьому такі дані не можуть слугувати єдиною підставою для коригування митної вартості.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань. Між тим, відповідачем вказано лише номер, дату та ціну по митній декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті ст.55 МК України.

У постанові від 30.04.2020 по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом, тощо.

Таким чином, за наявності у декларанта документів, які підтверджують заявлену митну вартість, рішення митного органу про її коригування є безпідставним і таким, що порушує принципи свободи договору та автономної волі, визначені законодавством.

Також слід зазначити, що система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно з ч. 2 ст. VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Так, встановивши, що подані документи містять розбіжності, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

Встановивши, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме документи та яких саме відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не містять подані декларантом документи.

Аналізуючи зазначені норми, Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року по справі № 21-591а15 зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За викладених вище обставин, суд погоджується з доводами позивача, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Отже, митним органом безпідставно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів на підставі спірного рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки надані декларантом документи підтверджували числове значення митної вартості товарів за ціною контракту.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду не спростовують, а тому не беруться судом до уваги.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно прийняв спірне рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2025/000134/2 від 11.03.2025 року, а тому воно підлягає скасуванню.

При цьому, оскільки саме прийняття рішення № UA500500/2025/000134/2 від 11.03.2025 року слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500500/2025/000213 від 11.03.2025 року суд вважає, що вказана картка відмови також підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 90, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості UA500500/2025/000134/2 від 11.03.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000213 від 11.03.2025 року.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 грн 00 коп.

Рішення суду, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛСЕРВІС ПЛЮС», місцезнаходження: 65121, Одеська обл., м. Одеса , просп. Маршала Жукова, буд. 28, кв. 6; ідентифікаційний код в .

Відповідач Одеська митниця, місцезнаходження: 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21А; ідентифікаційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН