Справа № 420/28240/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Наталії Ігорівни від 11.08.2025 року у виконавчому провадженні №78825829 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 року у справі № 400/4878/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено, визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих ціп для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року. Постановою від 11.08.2025 року головним державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Наталією Ігорівною відкрито виконавче провадження №78825829 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяці) січень 2008 року. Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження зазначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 32 000 грн., як за примусове виконання рішення немайнового характеру. Кінцевим результатом виконання даного рішення є виплата ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 83625,23 грн., отже вказаним рішенням вирішена вимога про захист права, що підлягає грошовій оцінці. Таким чином, спір, що вирішений Миколаївським окружним адміністративним судом від 28.06.2024 року у справі № 400/4878/24, має майновий характер. Таким чином, розмір виконавчого збору має становити 8362,52 грн (83625,23 грн. х 10%). Натомість вказаною постановою державного виконавця вирішено стягнути з військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 32 000,00 грн., а саме визначено стягнути виконавчий збір в розмірі 4-х мінімальних розмірів заробітної плати, виходячи з того, що рішення у справі має немайновий характер. Оскаржуване рішення порушує права позивача, оскільки призводить до необхідності необґрунтованого витрачання коштів.

Ухвалою судді від 08.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено по справі судове засідання на 25.09.2025 о 12:00 год.

21.08.2025 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та розглянути справу у відсутність представника.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

16.09.2025 року від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи через його зайнятість в іншому судовому процесі. Разом із тим, його заява не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 року у справі № 400/4878/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено, визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих ціп для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

Постановою від 11.08.2025 року головним державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Наталією Ігорівною відкрито виконавче провадження №78825829 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяці) січень 2008 року.

Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження зазначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 32 000 грн., як за примусове виконання рішення немайнового характеру.

Зважаючи на те, що спір, що вирішений Миколаївським окружним адміністративним судом від 28.06.2024 року у справі № 400/4878/24, має майновий характер у зв`язку із чим, розмір виконавчого збору має становити 8362,52 грн. (83625,23 грн. х 10%), а не 4-х мінімальних розмірів заробітної плати, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Спірні правовідносини врегульовані Законом №1404-VIII, який містить окремий розділ VIII «Виконання рішень немайнового характеру».

Так статтею 63 розділу VIII Закону №1404-VIII встановлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Хоча Закон №1404-VIII не містить чіткого визначення поняття «рішення немайнового характеру», проте за змістом статті 63 таким рішенням є рішення, за яким боржник зобов`язаний, зокрема, особисто вчинити певні дії.

Суд враховує, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 року у справі № 400/4878/25 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих ціп для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

При цьому, а ні мотивувальна частина, а ні резолютивна частина зазначеного судового рішення не містять чітких сум індексації грошового забезпечення за спірний в цій справі період.

Водночас, на примусовому виконанні Суворовського відділу ДВС перебуває виконавчий лист за рішенням, яке не містить конкретної суми, яку боржник був би зобов`язаний нарахувати та виплатити стягувачу.

Отже, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 року у справі № 400/4878/25 має усі ознаки рішення немайнового характеру, а той факт, що внаслідок виконання рішення була визначена сума боргу, не свідчить про те, що вказане судове рішення є рішенням майнового характеру.

За матеріалами справи, оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору містить суму виконавчого збору, яка обрахована за правилами ч.3 ст.27 Закону №1404-VIII, ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», зокрема чотири мінімальні розміри заробітної плати 8000х4 (32000 грн), що здійснено державним виконавцем у повній відповідності до вимог чинного законодавства та без порушень прав позивача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (73003, м. Херсон, вул. Бориса Мозолевського, 2 ЄДРПОУ; 34906703) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя І.В. Завальнюк