Справа № 480/469/25
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2025 року Справа № 480/469/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/469/25 за позовом ОСОБА_1 до 12 Регіональна військово лікарська комісія про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до 12 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправним та скасування рішення 12 Регіональної військово-лікарської комісії, оформлене постановою від 12 Регіональної військово-лікарської комісії від 27.09.2024.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що контрольний медичний огляд 12 Регіональною військово-лікарською комісією проведено з грубими порушеннями вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, та не відображає реального стану його здоров`я, всіх наявних захворювань і реальний ступінь придатності до військової служби, а тому вимушений звернутися до суду із даним позовом про визнання протиправним та скасування індивідуального акта відповідача (постанови 12 Регіональної військово-лікарської комісії від 27.09.2024).
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 480/469/25 за позовом ОСОБА_1 до 12 Регіональної військово лікарської комісії про визнання протиправним та скасування рішення. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що позивачем не обгрунтовано, що саме було порушено ВЛК та чим не відповідає проведена процедура його обстеження вимогам закону. Наполягає, що НОМЕР_1 РВЛК, в межах компетенції та наданих законодавством повноважень, провела контрольний медичний огляд основної патології позивача, яка зумовлює непридатність до військової служби. При цьому твердження позивача про проведення цього огляду формально не підтвердженні жодним доказом, а є лише припущенням, а тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ),
У період з 13.05.2024 по 26.06.2024 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено медичний огляд позивача з метою визначення ступеню придатності до військової служби.
Після проведеного медичного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 було прийнято постанову про ступінь придатності до військової служби у формулюванні:
- шизотиповий розлад на підставі статті 16-а графи ІІ Розкладу хвороб: Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
З метою прийняття остаточного рішення про ступінь придатності позивача до військової служби на адресу НОМЕР_1 РВЛК надійшло свідоцтво про хворобу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.06.2024 № 1035 (а.с.37).
Під час вивчення медичних документів ОСОБА_1 , посадовими особами НОМЕР_1 РВЛК прийнято рішення про проведення контрольного медичного огляду.
19.09.2024 позивачу було проведено сумісний огляд лікарями 12 РВЛК разом з лікарями-психіатрами Військово-медичного клінічного центру Північного регіону.
За результатами проведеного огляду, а також виходячи з даних, які було зазначено в медичній документації позивача, 12 РВЛК прийнято постанову від 27.09.2024 № 3710/24, у якій зазначено:
- 19.09.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 прибув на контрольний медичний огляд до 12 РВЛК, в результаті сумісного огляду з психіатром ВМКЦ Північного регіону діагноз Шизотиповий розлад не підтверджено.
- Застосувати діагноз: Шизоїдний розлад особистості, стійкий, помірно виражений та статтю 18б.
- Постанову оформити довідкою ВЛК та надати на контроль до 12 РВЛК (а.с.38).
Не погодившись із постановою 12 РВЛК від 27.09.2024 № 3710/24, яка, на думку позивача, винесена без врахування дійсних обставин, останній звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами статті 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.
Вказане кореспондується також з положеннями частини1 статті 1 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону №2232-XII).
Відповідно до частини 10 статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (Положення - №402, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За змістом п.1.2 цього Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Як передбачено пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови.
Відповідно до пункту 2.2 глави 2 розділу І Положення, штатні ВЛК є військово- медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі ЦВЛК), ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
Підпунктом 2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення передбачені, обов`язки які покладаються на ВЛК регіону.
Підпунктом 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення, ВЛК регіону передбачені права, якими наділенні ВЛК регіону
Разом з тим, підпунктом 2.4.6 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення визначено, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Таким чином, Положенням передбачено права та обов`язки штатних ВЛК, зокрема право на проведення контрольного медичного огляду.
На думку позивача контрольний медичний огляд повинен проводитись у відповідності до вимог глави 3 розділу ІІ Положення.
Проте, позивачем не враховано, що відповідно до пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення, під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.
Отже, позаштатні ВЛК організовані при ТЦК та СП, у разі визнання особи непридатною до військової служби, оформлюють свідоцтва про хворобу та направляють на затвердження до штатних ВЛК, при цьому додатково надаються медичні документи на підставі яких приймалось таке рішення.
Відповідно до пункту 20.2 глави 20 розділу ІІ Положення, постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК.
Постанови штатних ВЛК можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.
У випадку виникнення сумнівів штатна комісія приймає рішення про проведення контрольного медичного огляду.
Так, під час вивчення медичної документації позивача 12 РВЛК звернула увагу на наступне: короткий термін стаціонарного лікування; в даних патопсихологічних досліджень відсутні притаманні ознаки психіатричних розладів, які є характерними для шизотипового розладу; не в повному відображено відомості про емоційно-вольову недостатність; із анамнезу, який описаний в медичній документації, у тому числі свідоцтві про хворобу зазначено, що позивач хворіє з 2013 року. Натомість жодних підтверджуючих документів не надано.
У зв`язку з викладеними вище обставинами 12 РВЛК було викликано ОСОБА_1 для проведення контрольного медичного огляду, що підтверджується листом від 11.09.2024 № 1189/4288 (а.с.14).
Позивач зазначає, що контрольний медичний огляд було проведено поверхнево, а рішення про зміну постанови підпорядкованої ВЛК було прийнято на підставі 2-х запитань лікаря-психіатра, проте жодних доказів про порушення порядку проведення огляду позивачем не надано.
Натомість, після проведеного огляду у 12 РВЛК, начальником клініки психіатрії та наркології ВМКЦ ПнР та ТВО завідуючого психіатричного відділення клініки психіатрії та наркології ВМКЦПнР, було проведено консиліум, що підтверджується протоколом огляду від 19.09.2024 (а.с.43). Відповідно до протоколу огляду встановлено: скарги на поганий сон, знижений настрій, порушення концентрації уваги, відсутність бажання щось робити.
Анамнез: Спадковість обтяжена дядько по лінії батька зарізав свою дружину, сам вчинив самогубство через повішання. Старший з двох дітей, має молодшу сестру. Проживає з батьками, дружиною та дітьми. Стосунки складні, конфліктні. Дитячий садок відвідував. Боявся висоти та крові. В школу пішов в 7 років, закінчив 11 класів, навчався задовільно. Закінчив СНАУ за фахом агроном. Друзів мав. За фахом працював 5 років, потів відкрив власний ФОП. В армії не служив. Одружений 8 років. Має доньку та сина. Хворіє на синдром Жильбера.
З даних медичної документації, психічно змінився з 2013 року, госпіталізації не було. Вперше звернувся до психіатра у 2024 році (за місяць до проходження ВЛК), лікувався стаціонарно в приватній клініці «Чарівний замок». Поступив до клініки зі скаргами на суїцидальні думки та поганий сон. Вдома нерегулярно приймав препарат «Адажио». Зі слів, приймати ліки не хоче.
Соматичний стан: Шкірні покриви, видимі слизові оболонки чисті. Язик вологий. В легенях дихання везикулярне, перкуторно - ясний легеневий звук. Серцеві тони чисті, ритмічні. AT 110/70 ммрт ст. Температура тіла 36,6 С. Живіт звичайної форми, м`який, безболісний при пальпації.
Психічний стан: Контакту доступний. Орієнтований вірно. На запитання відповідає охоче, по суті, повільно. Зовні охайний. Мислення в цілому логічне, послідовне. Дещо тривожний, хвилюється під час бесіди, повторює запитання. Відповіді лаконічні. Увага легко відволікається. Фон настрою нестійкий. Емоційні реакції достатньо жваві. Обманів сприйняття, маячних ідей, суїцидальних намірів не виявляє. Поведінка впорядкована. Інтереси обмежені роботою та родиною. Критика достатня. Інструкції виконує. Па запитання про суїцидальні думки в минулому відповів «так, були...» Повідомив, що останнім часом друзів не має: «війна, всі роз`їхались...»
Враховуючи дані анамнезу та огляду, можна встановити діагноз: Шизоїдний розлад особистості, стійкий, помірно виражений. F60.1.
Проти раніше встановленого діагнозу: Шизотиповий розлад F21 свідчать наступні дані:
- короткий термін стаціонарного лікування (одноразове лікування з 15.04.2024 по 30.04.2024; повторна госпіталізація для обстеження за направленням ТЦКтаСП з 28.05.2024 по 10.06.2024)
- в даних патопсихологічних досліджень відсутні притаманні ознаки психіатричних розладів, які є характерними для шизотипового розладу;
- не в повному відображено відомості про емоційно-вольову недостатність;
- із анамнезу, який описаний в медичній документації, у тому числі свідоцтві про хворобу зазначено, що позивач хворіє з 2013 року. Натомість жодних підтверджуючих документів не надано.
- під час бесіди з позивачем були відсутні ознаки шизотипового розладу, а саме: мислення було цілеспрямоване, послідовне, маячних ідеї або галюцинацій не було, суїцидальних думок не висловлював, емоційні реакції достатньо жваві.
- відсутній шизофренічний дефект (хоча він повинен бути, оскільки зі слів позивача, він хворіє з 2013 року).
- на стаціонарне лікування позивач надходив у плановому порядку, за самозверненням, жодних документів про госпіталізацію в ургентному порядку не надано.
Зазначене свідчить про те, що діагноз позивача шизотиповий розлад не підтверджено.
З приводу посилання позивача на перевищення відповідачем повноважень, суд зазначає наступне.
Так, підпункти 2.4.4, 2.4.5 глави 2 розділу І Положення встановлюють обов`язки та права ВЛК регіону, зокрема такі:
організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності;
контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення, поповнення, що прибуває для комплектування Збройних Сил України, з метою правильного розподілу його за родами військ, військовими частинами (кораблями), підрозділами та військовими спеціальностями, а також кандидатів на навчання за військовими спеціальностями з урахуванням стану здоров`я та фізичного розвитку;
проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями - спеціалістами аналізу та оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи;
оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення;
приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або
скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК;
залучати для вирішення питань військово-лікарської експертизи головних (провідних) медичних спеціалістів та інших лікарів-спеціалістів, за необхідності - інших спеціалістів, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець.
Отже, 12 РВЛК здійснює керівництво, контроль та координацію військово-лікарської експертизи у зоні відповідальності відповідно до додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16.11.2016 № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
На думку позивача 12 РВЛК відсутні повноваження зобов`язувати підпорядковані ВЛК приймати нові постанови з конкретним діагнозом.
У свою чергу суд звертає увагу на те, що пунктом 22.9 глави 22 розділу ІІ Положення встановлено, що під час дії особливого періоду свідоцтво про хворобу на військовозобов`язаних складається у трьох примірниках, на військовослужбовців - згідно з вимогами пункту 22.8 розділу II цього Положення.
Разом з тим, пункт 22.10 глави 22 розділу ІІ Положення унормовує, що свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з не затвердженою штатною ВЛК постановою повертається до госпітальної (гарнізонної) ВЛК, яка склала його, з викладенням у постанові штатної ВЛК причин незатвердження та необхідними рекомендаціями.
Отже, штатна комісія має право приймати рішення на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.
З урахуванням того, що Положенням не встановлено порядок незатвердження постанов ВЛК організованих при ТЦК та СП, 12 РВЛК приймаються постанови про незатвердження постанов про непридатність до військової служби військовозобов`язаних за аналогією пункту 22.10 цього Положення.
При вирішенні даної справи суд також враховує, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Слід зазначити, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.
Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17 грудня 2004 року у справі «Педерсен і Бодзгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних державних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.
Більше того, згідно вимог Положення, штатна комісія має право приймати рішення на підставі даних, які надані за результатами огляду позаштатної ВЛК.
Так, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби. Зокрема слід зазначити, що у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він має право звернутися до ЦВЛК ЗС України для перегляду відповідної постанови.
У той же час, 12 РВЛК є військово-медичною установою в системі Міністерства оборони України, в складі якої є відділи, які працюють за відповідними напрямками, до повноважень яких належить забезпечення кваліфікованого, об`єктивного і своєчасного розгляду постанов ВЛК та їх правомірність.
Отже, провівши системний аналіз наведених правових норм, та керуючись практикою Верховного суду, слід дійти до висновку, що штатні ВЛК користуючись наданими законодавством повноваженнями має право видавати постанови про незатвердження постанов підпорядкованих ВЛК, порушувати питання щодо визначення наявності або відсутності певного діагнозу осіб визначених у пункті 1.2 глави 1 розділу І Положення.
Таким чином, 12 РВЛК правомірно видала постанову про незатвердження свідоцтва про хворобу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.06.2024 № 1035, якою викладено причину незатвердження, діагноз який слід застосувати, а також надано рекомендацію щодо оформлення постанови про ступінь придатності позивача до військової служби.
Суду не надано доказів, які б свідчили про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення відповідачем, а факту порушення відповідачем цієї процедури в межах даної справи також не встановлено.
Покликання позивача на недотримання законодавчо встановленої процедури, суд вважає необґрунтованими, оскільки оскаржувану позивачем постанову прийнято з урахуванням відповідних медичних показників стану здоров`я позивача за методом їх індивідуальної оцінки, як передбачено Положенням № 402.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача.
Таким чином, підстави для визнання протиправним та скасування рішення 12 Регіональної військово лікарської комісії, оформленого постановою від 12 Регіональної військово лікарської комісії від 27.09.2024. відсутні, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.
З урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до 12 Регіональної військоволікарської комісії про визнання протиправним та скасування рішення відмовити .
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька