Справа № 160/3936/25
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2025 року м.Дніпросправа № 160/3936/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі № 160/3936/25 (суддя Врона О.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) щодо внесення до оновленої довідки № ФД 80320 від 01.11.2024 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 01.01.2023 для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023, розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, обчислених з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 (1 762 грн.);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни у довідку № ФД 80320 від 01.11.2024 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , видану на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі № 160/19495/24, шляхом внесення відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби 65%, надбавки за таємність - 15%) та премії - 243%, обчислених з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 (2 684 грн.), для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023, та надати цю довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що на виконання на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі № 160/19495/24 відповідачем видано довідку № ФД 80320 від 01.11.2024 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, в якій надбавка за особливості проходження служби 65%, надбавка за таємність 10% і премія 243% були розраховані із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, а не на 01.01.2023.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року закрито провадження у справі № 160/3936/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, позивач просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції не враховано, що у справі № 160/19495/24 вирішений спір про право позивача на отримання довідки із зазначенням відомостей про складові грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії. При цьому, в даній справі заявлений спір щодо невірно зазначених розмірів складових грошового забезпечення.

Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що спір щодо виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення позивача відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу і окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 (2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, з включенням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, вирішено судовим рішенням, ухваленим у справі №160/19495/24, яке набрало законної сили, тому провадження у справі №160/3936/25 підлягає закриттю.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується та звертає увагу на наступне.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі № 160/19495/24 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у нездійсненні підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 для проведення перерахунку основного розміру його пенсії;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу і окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 (2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, з включенням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2023.

На виконання зазначеного рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовлено довідку № ФД 80320 від 01.11.2024, копія якої міститься в матеріалах електронної справи.

Позивач зазначає, що при виготовленні довідки відповідачем невірно розраховано складові грошового забезпечення неправильно, а саме: надбавку за особливості проходження служби, надбавки за таємність та премії, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а на підставі аналізу положень Закону № 1404-VIII дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Суд першої інстанції зазначив, що заявлені позовні вимоги є тотожними спору у справі № 160/19495/24, оскільки виникли між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а тому позивач, має встановлене процесуальним законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Проте, у даній справі, позивач оскаржує дії відповідача щодо розмірів додаткових видів грошового забезпечення, зазначених в довідці, що видана на виконання судового рішення у справі №160/19495/24.

Однак, як слідує з рішення у справі № 160/19495/24 предметом розгляду було встановлення права позивача на отримання довідки станом на 01.01.2023 про розмір грошового забезпечення із застосуванням при його розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023, відповідно, задля обчислення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням для подальшого перерахунку на підставі оновленої довідки пенсії позивача.

Водночас, питання розмірів надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, надбавки за кваліфікацію та премії в розмірі від окладів, а також їх обчислення, не були предметом розгляду справи № 160/19495/24, а тому є новими позовними вимогами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2024 у справі №160/14489/24.

Таким чином, з огляду на викладене, суд першої інстанції при встановленні обставин даної справи, змісту позовних вимог та спірних правовідносин дійшов помилкового висновку, що спір виник між тими самими сторонами (позивач в порядку правонаступництва), про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що є підстави для задоволення апеляційної скарги позивача, оскаржена ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч.2 ст.312, п.2 ч.1 ст. 320, ст.ст.322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі № 160/3936/25 - скасувати.

Справу № 160/3936/25 направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак