Справа № 120/5967/22
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5967/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян М.Б.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

25 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №42 від 10.06.2021 року. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області стосовно не здійснення ОСОБА_1 розрахунку суми поточної пенсії та суми боргу за період з 07.10.2009 по 18.02.2022, з урахуванням наявного понаднормового стажу за 5 років, відповідно до ст.28 та ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням автоматичного перерахунку в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії та суми боргу за період з 07.10.2009 по 18.02.2022 з урахуванням наявного понаднормового стажу за 5 років, відповідно до ст.28 та ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням автоматичного перерахунку в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, з компенсацією втрати частини доходів, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На адресу суду надійшла заява представника позивача Меламеда В.Б., подана в порядку статті 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, про визнання протиправними рішення та бездіяльності відповідача, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в якій просить суд зобов`язати відповідача подати звіт, визнати протиправною бездіяльність відповідача, стосовно не виконання рішення від 14.03.2023 та постановити окрему ухвалу.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.05.2024 заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі № 120/5267/22 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протягом 30 днів з дня постановлення цієї ухвали подати до Вінницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 в адміністративній справі № 120/5967/22.

На виконання вимог ухвали суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 в адміністративній справі № 120/5967/22.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.12.2024 визнано звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення суду в адміністративній справі № 120/5967/22 таким, що не підтверджує виконання судового рішення у повному обсязі. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області новий строк для подання звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 у справі № 120/5967/22.

На виконання ухвали суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 у справі № 120/5967/22, в якому зазначено, що проведено перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 18.02.2022 з встановленням відповідно до ст.28 та ч.2 ст.42 Закону 1058 підвищення за понаднормативний стаж роботи особи у розмірі 5% від розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність на відповідний рік.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення суду в адміністративній справі № 120/5967/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення процесуального питання. Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив перелік обов`язків, покладених на відповідача рішенням суду від 14.03.2023, формально, на його думку, пославшись на те, що питання індексації та поточного розміру пенсії, а також нарахування компенсації відповідно до закону - не розглядалося у даній справі.

02 вересня 2025 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в межах предмета позову саме за період з 07.10.2009 по 18.02.2022 відповідачем було здійснено відповідний перерахунок та виплату пенсії, що підтверджується відповідними доказами. Поряд із цим, за період з 07.10.2009 по 18.02.2022 ОСОБА_1 нараховано та виплачено компенсацію втрати частини доходів, враховуючи місяць виплати донарахованих коштів - червень 2023 року, що підтверджується розрахунком компенсації. При цьому, суд першої інстанції вказав, що перевірка розрахунку компенсації втрати частини доходів та правомірність визначення розміру пенсії з урахуванням індексації, масових перерахунків чи надбавок, передбачених статтями 27, 28, 42 Закону України №1058 та постановами Кабінету Міністрів України № 251, 849, 963, 118, 168 може бути предметом окремого спору за наявності відповідних підстав.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який його ухвалив.

Водночас особливості судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтями 381-1, 382, 382-1, 382-2 та 382-3 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу (частина 1 статті 382-3 КАС України).

Як унормовано частиною 2 статті 382-3 КАС України, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Як слідує із поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області звіту, пенсійним органом на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 у справі № 120/5967/22 проведено перерахунок та виплату пенсії за період з 07.10.2009 по 18.02.2022 з урахуванням наявного понаднормового стажу за 5 років, відповідно до ст.28 та ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням автоматичного перерахунку в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, з компенсацією втрати частини доходів, з урахуванням виплачених сум.

Слід зазначити, що представник апелянта вказуючи на відсутність підстав для прийняття звіту зауважив, що рішення не виконане, адже позивачу виплачується одна і та ж сума пенсії у розмірі 544 грн. З даного приводу слід врахувати, що до виконання рішення суду розмір пенсії позивача за період з 07.10.2009 по 18.02.2022 складав 544 грн кожного місяця.

Так, до звіту відповідач долучив розрахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 18.02.2022, відповідно якого вбачається встановлення доплати передбаченої ст.28 та ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

зокрема в період з 07.10.2009 по 31.10.2009 розмір пенсії склав 544 грн;

з 01.11.2009 по 31.12.2009 - 573 грн;

з 01.01.2010 по 31.03.2010 - 695 грн;

з 01.04.2010 по 30.06.2010 - 706 грн;

з 01.07.2010 по 30.09.2010 - 709 грн;

з 01.10.2010 по 30.11.2010 - 723 грн;

з 01.12.2010 по 31.12.2010 - 734 грн;

з 01.01.2010 по 31.03.2011 - 750 грн;

з 01.04.2011 по 30.09.2011 - 764 грн;

з 01.10.2011 по 30.11.2011 - 784 грн;

з 01.12.2011 по 31.12.2011 - 800 грн;

з 01.01.2012 по 31.03.2012 - 822 грн;

з 01.04.2012 по 30.06.2012 - 838 грн;

з 01.07.2012 по 30.09.2012 - 844 грн;

з 01.10.2012 по 30.11.2012 - 856 грн;

з 01.12.2012 по 31.12.2012 - 884 грн;

з 01.01.2013 по 30.11.2013 - 894 грн;

з 01.12.2013 по 31.08.2015 - 949 грн;

з 01.09.2015 по 30.04.2016 - 1074 грн;

з 01.05.2016 по 30.11.2016 - 1130 грн;

з 01.12.2016 по 30.04.2017 - 1247 грн;

з 01.05.2017 по 06.05.2017 - 1312 грн;

з 07.05.2017 по 30.09.2017 - 1312 грн;

з 01.10.2017 по 30.11.2018 - 1452 грн;

з 01.12.2018 по 30.06.2019 - 1497 грн;

з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 1564 грн;

з 01.12.2019 по 30.06.2020 - 1638 грн;

з 01.07.2020 по 30.11.2020 - 1712 грн;

з 01.12.2020 по 30.06.2021 - 1769 гн;

з 01.07.2021 по 30.11.2021 - 1854 грн;

з 01.12.2021 по 28.02.2022 - 1934 грн.

Відповідно до витягу особового кабінету пенсіонера про виплату коштів та розрахунку на доплату, донараховані кошти за період з 07.10.2009 по 30.06.2023 в сумі 90844,18 грн виплачені ОСОБА_1 в червні 2023 року.

Отже, даний розрахунок свідчить про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області проведено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 18.02.2022.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано зауважено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 у справі №120/5967/22, у межах визначених позивачем позовних вимог, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії і суми боргу за період з 07.10.2009 по 18.02.2022.

Відтак, дослідивши поданий відповідачем звіт, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в межах предмета позову, а саме за період з 07.10.2009 по 18.02.2022 відповідачем було здійснено відповідний перерахунок та виплату пенсії, що підтверджується відповідними доказами.

Щодо поточного розміру пенсії, який, за доводами апелянта, становить 544 грн, колегія суддів враховує, що це питання не охоплювалося позовними вимогами та не було предметом розгляду, а отже, не може бути враховане при оцінці належності виконання рішення суду у цій справі.

Поряд із цим, за період з 07.10.2009 по 18.02.2022 ОСОБА_1 нараховано та виплачено компенсацію втрати частини доходів, враховуючи місяць виплати донарахованих коштів - червень 2023 року, що підтверджується розрахунком компенсації.

При цьому, суд першої інстанції правильно вказав позивачу на те, дослідження розрахунку компенсації втрати частини доходів не було предметом розгляду даної справи, а також оцінка правомірності визначення розміру пенсії з урахуванням індексації, масових перерахунків чи надбавок, передбачених статтями 27, 28, 42 Закону України № 1058 та постановами Кабінету Міністрів України № 251, 849, 963, 118, 168 не були предметом спору у даній справі, а відтак таким діям відповідача не надавалась правова оцінка в межах даної адміністративної справи.

Зазначені дії можуть бути предметом окремого спору за наявності відповідних підстав.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідачем виконано рішення у повному обсязі, у зв`язку із чим судом прийнято поданий звіт про виконання рішення суду від 14.03.2023 року в адміністративній справі №120/5967/22.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно із п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.