Справа № 640/2915/21
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 вересня 2025 року м. ПолтаваСправа № 640/2915/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря - Назарко Л.О.

представника відповідача (боржника) - Клим`юк О.С.

розглянувши в судовому засіданні заяву представника відповідача (боржника), Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України", про заміну боржника у виконавчому листі та виконавчому провадженні у справі №640/2915/21 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" про застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі №640/2915/21 позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" про застосування заходів реагування було задоволено: застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень готелю Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" , розташованого за адресою: бульвар Тараса Шевченка, буд. 38/40 у Шевченківському районі м. Києва - до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.

30.06.2025 у справі №640/2915/21 Полтавським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист.

22.08.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява відповідача у справі, Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України", про заміну його як боржника у виконавчому провадженні.

Відповідач просив суд замінити його як боржника у виконавчому листі від 30 червня 2025 року на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі №640/2915/21 в рамках відкритого виконавчого провадження на боржника - Державне підприємство «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» (ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ») 03150, м.Київ, вул. Загородня, 15 ().

Заява обґрунтована представником відповідача (боржника) тим, що тим, що підприємство не має змоги у жодний спосіб можливості виконувати судове рішення стосовно зупинення роботи приміщень готелю за адресою: бульвар Тараса Шевченка, буд. 38/40 у Шевченківському районі м. Києва, оскільки це приміщення вибуло з господарського віддання ТОВ та наразі ТОВ не має цього приміщення ані доступу, ані будь-якого стосунку.

Представник відповідача повідомила, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2024 року № 80-р, готель «Експрес» державного підприємства «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" , розташованого за адресою: бульвар Тараса Шевченка, буд. 38/40 у Шевченківському районі м. Києва було визначено, як об`єкт для подальшої приватизації або передачі в оренду. На виконання розпорядження КМУ від 02 лютого 2024 р. № 80-р ТОВ «УЦОП» звільнило приміщення готелю «Експрес».

Наказом Фонду державного майна України від 01.07.2024 № 1498 «Про визначення балансоутримувача нерухомого майна» визначено державне підприємство «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» балансоутримувачем цілісного майнового комплексу структурного підрозділу готель «Експрес» державного підприємства «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» по бульвару Тараса Шевченка, 38/40, у м. Києві.

З цих міркувань відповідач вважав, що рішення суду в цій справі може виконати тільки підприємство балансоутримувач готелю та саме на нього просив здійснити заміну боржника.

У судовому засіданні представник відповідача (боржника) заяву підтримала.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Позивач, ГУ ДСНС у м.Києві, направив до суду письмове пояснення, у якому проти заміни боржника заперечував, вказуючи на відсутність для цього передбачених законом підстав, адже правонаступництва в обставинах цієї справи не настало. Представник просив розглядати справу за його відсутності.

Державне підприємство «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків», що на нього відповідач просив замінити боржника у виконавчому листі, направило до суду заяву, у якій проти цієї заміни заперечувало. Представник підприємства пояснила, що наразі комплекс готелю «Експрес» ще не прийнято на баланс підприємства, а за відомостями Державного реєстру прав на нерухоме майно, ці будівлі зареєстровані за власником - Міністерством інфраструктури України. Приміщення готелю закрито, доступу до неї підприємство не має. Просила розглядати заяву без її участі й у задоволенні заяви відмовити.

Державний виконавець Шевченківського ВДВС у м.Києві направив до суду заяву, у якій просив розглядати клопотання без його участі, ставлення щодо питання заміни боржника не висловив.

Розглянувши заяву відповідача (боржника) про заміну боржника у виконавчому листі, суд прийшов до таких висновків.

Процесуальні правила заміни сторони у виконавчому провадженні внормовані статтею 379 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З тлумачення цієї норми слідує, що єдиною умовою для вчинення процесуальної заміни сторони у виконавчому провадженні чи виконавчому листі є правонаступництво. Адже норма передбачає можливість вчинення заміни сторони тільки на правонаступника і при цьому розширеному тлумаченню не підлягає.

Тому для вирішення заяви, що розглядається, слід відповісти на питання: чи наявний правонаступник боржника (відповідача) в обставинах цієї справи і чи настало правонаступництво як юридичний факт?

В адміністративному судочинстві правонаступництво не визначено прямою нормою. Його процесуальне розуміння слідує з тлумачення статті 52 КАС України, згідно змісту якої, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Більш глибоко поняття правонаступництва в адміністративному судочинстві розкрито науковою доктриною та судовою практикою.

Так, остання сформулювала ряд правових позицій, де послідовно тлумачила поняття правонаступництва взагалі, й процесуального правонаступництва, зокрема. У тому числі й щодо суб`єкта владних повноважень.

Наприклад, у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 812/1408/16 Верховний Суд здійснив системне тлумачення норм Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» у взаємозв`язку зі статтями 52 і 379 КАС України і сформулював висновок, відповідно до якого публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок: ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції (окрім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити у судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суду слід залучити до участі у справі їх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач судом залучається інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Саме на таке розуміння правонаступництва як компетенційного посилалася представник боржника, мотивуючи необхідність заміни цього боржника у виконавчому листі. При цьому вона вказувала на перехід прав (компетенції) стосовно комплексу готелю «Експрес» до іншого суб`єкта господарювання, державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків», на підставі рішення суб`єкта владних повноважень Фонду державного майна України.

З такими висновками суд не погоджується.

Компетенційне правонаступництво інститут, який, як вже зазначено вище, передбачає перехід повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого.

Але ТОВ «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» є юридичною особою приватного права, суб`єктом господарювання і не має ні владних управлінських функцій, ні делегованих повноважень. Останні в нього не були наявні, й відповідно нікому передавалися у обставинах цієї справи.

Тому неможливо визнати в даному разі існування компетенційного правонаступництва.

Перехід права оперативного управління чи повного господарського відання, чи іншого спеціального режиму володіння та користування до іншого суб`єкта господарювання безперечно, є обставиною, яка впливає на виконання судового рішення.

Однак ця обставина не означає настання факту правонаступництва який є єдиною і виключно необхідною передумовою для заміни сторони у правовідносинах.

Перехід прав на майновий комплекс готелю «Експрес» до іншого господарювання не означає вибуття або заміни сторони у відносинах, щодо яких виник спір.

Спір у цій справі виник у правовідносинах між ГУ ДСНС у м.Києві, яке здійснювало функцію державного нагляду, і ТОВ «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України», яке у спірних правовідносинах було піднаглядною установою, було зобов`язане державним органом до виконання окремих вимог закону шляхом внесення припису і внаслідок невиконання вимог законного припису ДСНС отримало вжиті заходи реагування.

Ці правовідносини є незмінними і перехід прав на об`єкти нерухомості цих правовідносин не змінили. До цих правовідносин не має стосунку державне підприємство «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків», навіть у разі отримання ним на баланс комплексу готелю «Експрес».

Отже в обставинах цієї справи суд не вбачає ні вибуття сторони з правовідносин, ні ознак переходу прав і обов`язків сторони у спірних правовідносинах.

Тому процесуальний інститут заміни сторони у виконавчому листі (виконавчому провадження) суд не має підстав застосувати.

Додатково суд вказує, що перехід до іншого суб`єкта господарювання прав щодо об`єкту нерухомості, у зв`язку з порушенням правил пожежної безпеки в якому були застосовані заходи реагування у сфері державного нагляду, не означає неможливості виконання рішення суду у даній справі.

В рішенні суду від 30 квітня 2025 року в цій справі було застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень готелю Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" , розташованого за адресою: бульвар Тараса Шевченка, буд. 38/40 у Шевченківському районі м. Києва - до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.

Обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення покладено на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покладено на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Таким чином, власне судове рішення не містить приписів зобов`язального характеру безпосередньо до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України", а виконати його можливо виключно за участю стягувача.

Вказане свідчить про те, що обставини виконання судового рішення слід оцінювати з урахуванням інших правових норм, а заява про заміну боржника у виконавчому провадженні є необґрунтованою й задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 242-244, 248, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача (боржника), Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України", про заміну боржника у виконавчому листі та виконавчому провадженні у справі №640/2915/21 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" про застосування заходів реагування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 23 вересня 2025 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков