Справа № 160/21219/24
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2025 року справа 160/21219/24

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 (суддя Ремез К.І.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.07.2024 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить: визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, яка полягає у не зарахуванні пільгового стажу за Списком №1 у повному розмірі 14 років 08 місяців 08 днів при проведенні перерахунку пенсії 04.07.2024; зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії за віком за заявою від 04.07.2024 із урахуванням повного розміру пільгового стажу за Списком №1 у розмірі 14 років 08 місяців 08 днів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 позов задоволений частково: визнано протиправним рішення ГУ ПФУ у Київській області №84 від 05.07.2024, яке полягає у незарахуванні ОСОБА_1 пільгового стажу за Списком №1; зобов`язано ГУ ПФУ у Київській повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, врахувавши до пільгового стажу періоди з 01.01.1994 по 10.03.1994, з 11.03.1994 по 15.01.2003 та з 16.01.2003 по 08.08.2008; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ у Київській області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволені позовних вимог. Посилається на те, що відсутній пільговий стаж для призначення пенсії за Списком №1, в довідках №2 від 23.01.2018 та №23-КАІ від 21.11.2023 містяться розбіжності в періодах пільгового стажу тому провести перерахунок пенсії нема підстав.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_1 02.02.2024 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області №84 від 08.02.2024, прийнятим за принципом екстериторіальності, призначено пенсію з 02.02.2024. До пільгового стажу зараховано періоди: з 01.01.1994 по 02.06.1998, з 27.03.2001 по 31.12.2001 та 01.10.2004 по 08.08.2008. Не зараховано до пільгового стажу за Списком №1: період роботи з 31.05.2006 по 08.08.2008 відповідно довідки Публічного акціонерного товариством Криворізьким турбінним заводом "КОНСТАР" №23-КАІ-55 від 21.11.2023. Також не зараховано періоди роботи з 01.01.1994 по 02.06.1998, з 27.03.2001 по 31.12.2001, оскільки не додані документи про проведені атестації робочих місць.

Позивачка не погодившись з рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області 04.07.2024 звернулась з заявкою про проведення перерахунку пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ у Київській області №84 від 05.07.2024 відмовлено в призначенні пенсії, оскільки запис в трудовій книжці НОМЕР_1 оформлений з порушенням інструкції ведення трудових книжок, а саме дата зарахування на роботу з 01.01.1994, а наказ на переведення №47 від 28.08.1997. Також є розбіжності в періодах пільгового стажу в довідках №2 від 23.01.2018 та №23-КАІ від 21.11.2023.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункт 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції №58 від 29.07.1993, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

Посилання відповідача, як підставу відмови у задоволені позову, на порушення вимог законодавства в частині заповнення трудової книжки не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду.

Суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Вказані відповідачем обставини, не можу бути підставою для виключення спірного періоду роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства (установи) не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.05.2022 у справі №120/1089/19-а.

Також, слід врахувати правову позицію, викладену Верховний Судом у постановах від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а та від 19.12.2019 у справі №307/541/17, згідно якої підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи, а не правильність записів у трудовій книжці. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 та довідкою ПАТ «Криворізький турбінний завод «Констар» №2 від 23.01.2018 позивачка працювала повний робочий день на Криворізькому турбінному заводі «Восход», ВАТ «Криворізький турбінний завод «Констар»: з 01.01.1994 по 10.03.1994 - машиністом крана (кранівником), зайнятим на гарячих дільницях робіт цеху №45 ливарно - заготівельного виробництва, що передбачено Списком №1, розділ №XI, підрозділ 5, позиція ІІІ0400а-13790 згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 ; з 11.03.1994 по 15.01.2003 - машиністом крана (кранівником), зайнятим на гарячих дільницях робіт цеху №45 ливарно - заготівельного виробництва, що передбачено Списком №1, розділ № XI, пункт №5 (а), позиція - ІІІ0400а-13790 згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994; з 16.01.2003 по 08.08.2008 - машиністом крана (кранівником), зайнятим на гарячих дільницях робіт цеху № 45 ковальського виробництва, що передбачено Списком №1, розділ № XI, пункт № 5 (а), позиція 11.5а згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачкою підтверджено спірний пільговий та страховий стаж.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 без змін.

Постанова набирає законної сили з 23.09.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Т.І. Ясенова

судді О.В. Головко