Справа № 240/7712/25
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Житомир справа № 240/7712/25

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.03.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , через відсутність необхідного страхового стажу - 31 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період навчання в Київському ордена Леніна політехнічному інституті з 01.09.1981 року по 07.02.1987 рік та період підприємницької діяльності з 19.12.1996 року по 31.12.2003 рік та призначити їй пенсію за віком відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 28.02.2025 року.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком не зарахувавши до страхового стажу періоди навчання та періоди підприємницької діяльності, оскільки такі підтверджені належним доказами.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у встановлений строк відзиву на позов не надав, що кваліфікується судом, як його визнання.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

28.02.2025 позивачка подала заяву про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області.

За принципом екстериторіальності заяву розглянуло Головне Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області, яке прийняло рішення від 07.03.2025 №36 про відмову у призначенні пенсії, у зв"язку з недостатністю страхового стажу.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що за результатами розгляду документів, до страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності з 01.07.2022 по 31.12.2022 та з 01.09.2024 по 31.01.2025, оскільки за вказаний період в Реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків. Також не зараховано період навчання відповідно до диплому від 28.02.1987 року НОМЕР_1 з 01.09.1981 по 07.02.1987, оскільки даний період навчання перевищує встановлену академічну тривалість.

Позивач вважає таке рішення протиправним, тому звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантоване право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон №1058-IV.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-ІVправо на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Отже, норми Закону №1058-IV умовами для призначення пенсії за віком визначають не лише вік (60 років), а й наявність відповідного страхового стажу на час досягнення віку.

Як встановлено абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Спірним рішенням до страхового стажу позивача не зараховано період підприємницької діяльності з 01.07.2022 по 31.12.2022 та з 01.09.2024 по 31.01.2025, оскільки за вказаний період в Реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків. Також не зараховано період навчання відповідно до диплому від 28.02.1987 року НОМЕР_1 з 01.09.1981 по 07.02.1987, оскільки даний період навчання перевищує встановлену академічну тривалість.

Суд з таким рішенням погоджується частково, з огляду на таке.

Щодо періоду навчання.

Згідно із ч.3 ст.56 Закону № 1788-ХП передбачено, що до стажу роботи, який дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п.8 Порядку період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.1.9 цього Порядку у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною 4 статті 45 Закону № 1058-IV.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Із врахуванням положень Закону № 1788-ХП, що був чинним на час навчання позивачки у закладі вищої освіти, період навчання (з дня зарахування особи до вищого навчального закладу до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка) підлягав врахуванню до стажу.

Відповідно до диплому від 28.02.1987 року НОМЕР_1 позивач навчалася з 1981 по 07.02.1987 у Київському ордена Леніна Політехнічному інституті.

Отже, такий період підлягає врахуванню до стажу позивача, оскільки підтверджений належним документом.

Крім того, згідно з ч.3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно ст. 101 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Разом з тим, відповідач, стверджуючи про те, що період навчання згідно диплому перевищує встановлену академічну тривалість, не використав наданих повноважень та не витребував додаткових документів ні у позивача, ні у навчального закладу для перевірки відповідних відомостей.

Суд зауважує, що у спірному рішенні відповідач не ставить під сумнів справжність диплому або відомостей, які в ньому містяться. Однак, посилання на "період навчання, який значно перевищує встановлену академічну тривалість" є оціночним судженням відповідача, який не ґрунтується на вимогах законодавства, в тому числі на положеннях Порядку №637.

Таким, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у зарахування до страхового стажу періоду навчання в Київському ордена Леніна політехнічному інституті з 01.09.1981 по 07.02.1987.

Щодо не зарахування до страхового стажу період підприємницької діяльності з 19.12.1996 по 31.12.2003.

У позовні заяві позивач вказує на неправомірність зарахування до страхового стажу відповідачем періоду підприємницької діяльності з 19.12.1996 по 31.12.2003 та просить зобов"язати відповідача його зарахувати.

Разом з тим, рішенням від 07.03.2025 до страхового стажу позивача не зараховано період підприємницької діяльності з 01.07.2022 по 31.12.2022 та з 01.09.2024 по 31.01.2025, оскільки за вказаний період в Реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Тобто, позивач просить зарахувати до стажу інший період, ніж вказано у спірному рішенні.

Відповідно до розрахунку стажу для визнання права на пенсію на підставі заяви від 28.02.2025 період з 19.12.1996 по 31.12.2003 не зарахований.

Разом з тим, у спірному рішенні відповідач жодним чином не навів підстав неможливості зарахування до страхового стажу позивача періоду підприємницької діяльності з 19.12.1996 по 31.12.2003.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 08.08.2024 зверталася із заявою про призначення пенсії, за наслідками розгляду якої, ГУПФУ в Хмельницькій області прийняло рішення від 15.08.2024 №36 про відмову у призначенні пенсії, не зарахувавши до страхового стажу період підприємницької діяльності з 19.12.1996 по 31.12.2003, у зв"язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків та відомостей про систему оподаткування.

Тобто, рішенням іншого управління, а саме: ГУПФУ в Хмельницькій області не зараховано до страхового стажу позивача спірний період, однак позивачем це рішення не оскаржується, у зв"язку з чим, суд не може надавати йому оцінку.

В той же час, предметом оскарження у даній справі є рішення ГУПФУ в Житомирській області від 07.03.2025, яким не зараховано до страхового стажу позивача інший період підприємницької діяльності. При цьому, рішення в цій частині позивач не оскаржує.

Таким чином, відповідач належним чином не мотивував своє рішення в частині не зарахування до страхового стажу періоду підприємницької діяльності з 19.12.1996 по 31.12.2003, що перешкоджає суду надати оцінку правомірності чи протиправності такого рішення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі №204/362/17 вказано, що єдиним органом, до повноважень якого належить вирішення питання щодо наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії, є територіальний орган Пенсійного фонду, до якого особа звернулася із відповідною заявою. При цьому за наслідками розгляду заяви пенсійний орган повинен прийняти відповідне рішення, яке повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган, не може перебирати на себе функції призначення пенсії щодо самостійного розрахунку стажу, оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів.

При цьому, суд вправі лише перевіряти дії відповідача щодо правильності зарахування (не зарахування) того чи іншого періоду до стажу для призначення пенсії. За відсутності розрахунку стажу, у суду відсутні підстави самостійно його розрахувати.

Суд уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а відповідач в порушення вказаних вище приписів чинного законодавства України, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, не здійснив аналізу усіх умов щодо набуття останнім права на пенсію у відповідності до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на дату подання заяви, належним чином не обґрунтував спірну відмову.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 в справі №348/2160/15-а (провадження №К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Встановлені у справі обставини свідчать про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, діяло недобросовісно та необґрунтовано, не врахувало усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу та допустило неналежний розгляд поданої заяви і документів, прийнявши незаконне і необґрунтоване рішення.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області від 07.03.2025 №36 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, який уповноважений вчиняти дії, спрямовані на відновлення порушених прав позивача, повторно розглянути заяву позивача від 28.02.2025 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

При новому розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області необхідно дослідити всі періоди роботи позивача, прийняти та проаналізувати всі подані нею документи, та визначити наявність або відсутність у позивача необхідних умов для призначення пенсії, з урахуванням таких документів та правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що позов задоволено, частково, судовий збір підлягає відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 242-246, 295 КАСУ,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003. РНОКПП/ЄДРПОУ: 1355934), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.03.2025 №36 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.02.2025 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос

26.09.25