Справа № 280/1733/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 280/1733/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.05.2025 в адміністративній справі №280/1733/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління Державної міграційної служби в Запорізькій (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд:

визнати протиправними дії Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області щодо відмови в прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства російської федерації.

зобов`язати Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства російської федерації та видати йому паспорт громадянина України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 11 серпня 2020 року був прийнятий до оформлення громадянства України, у зв`язку з чим був зобов`язаний протягом двох років припинити попереднє громадянство російської федерації. Однак, у зв`язку з початком військової агресії вказаної держави проти України та припинення консульських та дипломатичних відносин із нею, позивач був позбавлений можливості завершити процедуру виходу з громадянства російської федерації за допомогою її компетентних органів. Тому позивач будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу у лавах Збройних сил України, звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області із декларацією про відмову від іноземного громадянства у порядку, визначеному статтею 9 Закону України «Про громадянство України», проте відповідач двічі відмовив у її прийнятті. Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулась до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.05.2025 в задоволені позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Апеляційним переглядом встановлено, 07.05.2020 року УДМС України в Запорізькій області відносно позивача прийнято рішення про оформлення ним набуття громадянства України за територіальним походженням, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України».

При оформленні набуття громадянства України у відповідності до вимог Закону України «Про громадянство» позивач взяв на себе зобов`язання припинити іноземне громадянство, з моменту реєстрації громадянином України, а саме до 07 травня 2022 року.

Позивачу видано посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 11 серпня 2020 року терміном дії до 07 травня 2022 року.

Вподальшому, 13 січня 2023 року до УДМС в Запорізькій області позивачем подано заяву, відповідно до якої, посилаючись на пункт 3 частини 6 статті 8 Закону № 2235-ІІ, позивач подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, як особа що в установленому законодавством України порядку уклала контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України.

Листом від 27 січня 2023 року УДМС в Запорізькій області позивачу надано надано роз`яснення, щодо необхідності виконання зобов`язання щодо припинення громадянства РФ.

Не погодившись із вищезазначеною відповіддю УДМС в Запорізькій області позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом в адміністративній справі № 280/1155/23.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії УДМС України в Запорізькій області щодо відмови в прийнятті в ОСОБА_1 декларації про його відмову від громадянства рф. Зобов`язано відповідача повторно розглянути питання щодо прийняття декларації позивача про відмову від громадянства рф. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від від 19 грудня 2024 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року змінено шляхом виключення з його мотивувальної частини висновку «Враховуючи вищевикладене, позивач мав повне право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки отримати документ про припинення громадянства російської федерації наразі не є можливим». В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року залишено без змін.

На виконання вищезазначеного рішення суду УДМС у Запорізькій області повторно розглянуто заяву позивача від 13 січня 2023 року та подану до неї декларацію про відмову, та зважаючи на форму та зміст поданих документів, прийнято рішення про відмову в прийнятті декларації. Також, листом роз`яснено, що у разі надання позивачем інших підстав для подання декларації, визначених Законом України «Про громадянство України», УДМС у Запорізькій області розгляне їх відповідно до вимог чинного законодавства.

27 грудня 2023 року за вхід №У-42/6/2301-23 від ОСОБА_1 на адресу відповідача надійшло звернення від 21 грудня 2023 року щодо повторного прийняття поданої декларації за результатами розгляду судової справи.

12 січня 2024 року за вих.№У-42/6/2301-23/2301.2.4/7-24 УДМС у Запорізькій області на зазначену заяву повідомило позивача щодо відсутності підстави для прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства. Додатково позивача повідомлено про те, що зважаючи на обставини та надану інформацію під час судового розгляду, ОСОБА_1 може розглядатись, як особа, яка є громадянином держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом та зазнала переслідувань в країні своєї громадянської належності. Рекомендовано звернутись із заявою до відділу громадянства Департаменту консульської служби МЗС України, для можливого отримання відповідної довідки.

29 січня 2025 року за вхід. № У-10/6/2301-25 від ОСОБА_1 на адресу відповідача надійшла заява від 24 січня 2025 року, в якій він зазначає про неможливість отримання документа про відмову від іноземного громадянства у зв`язку припиненням роботи посольства російської федерації на території України та проходженням служби в Збройних Силах України, у зв`язку з чим будь-які візити до російської федерації є неможливими. До заяви додано документи про проходження військової служби та декларацію про відмову від іноземного громадянства від 20 січня 2025 року.

Листом відповідача від 12 лютого 2025 року за вих. № У-10/6/2301-25/2301.2.4/20-25 позивачу відмовлено у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства. Також, вказаним листом позивача повідомлено, що додані до звернення копії документів не підтверджують факти, з якими Закон України «Про громадянство України» пов`язує наявність причин, які дають змогу подати декларацію про відмову від іноземного громадянства. Також, звернено увагу, що форма декларації про відмову від іноземного громадянства, яка долучена до листа, не відповідає формам та змісту, що затверджені Наказом МВС №715 від 16 серпня 2012 року, а також, Наказу МВС №989 від 28 грудня 2021 року. Запропоновано звернутись за продовженням строку дії тимчасового посвідчення громадянина України.

Вважаючи відмову Управління, яка оформлена листом від 12 лютого 2025 року, протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог позову, суд першої інстанції вказав, що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Водночас, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ним було надіслано до уповноваженого органу держави її громадянства клопотання/заяви про припинення іноземного громадянства за допомогою поштового зв`язку або електронною поштою (скріншоти, електронні роздруківки, інші докази), з 11 серпня 2020 року до 23 лютого 2022 року в представництва, що розташовувались в Україні, а також після 23 лютого 2022 року до дипломатичних (консульських) представництв Російської Федерації, які розташовані на території будь-якої держави. Отже, на переконання відповідача, з позицією якого погодився суду, позивач не здійснив жодних активних дій для виконання свого зобов`язання, натомість проявив пасивну поведінку. В рішенні суду зазначено, що відсутність дипломатичних, консульських установ на території країни проживання не є підставою вважати, що відсутня можливість отримання документу про припинення громадянства. При цьому особи, що мали (мають) бажання відмовитись від громадянства Російської Федерації не позбавлені права звернутися до дипломатичних представництв Російської Федерації, що продовжують працювати поза межами України, в інших територіально наближених країнах, обравши будь-який зручний для них спосіб звернення.

Вирішуючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегії суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом № 2235-III.

За змістом статті 6 Закону № 2235-III громадянство України набувається:

1) за народженням;

2) за територіальним походженням;

3) внаслідок прийняття до громадянства;

4) внаслідок поновлення у громадянстві;

5) внаслідок усиновлення;

6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю;

7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки;

8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини;

9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства;

10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

На підставі статті 8 Закону № 2235-III особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається:

- особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства;

- іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Таким чином, нормами Закону № 2235-III передбачено можливість набуття громадянства України за територіальним походженням, за умови звернення іноземця з відповідною заявою, однак положення частини другої статті 8 цього Закону містять імперативний припис щодо обов`язку таких осіб одночасно із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подати зобов`язання припинити іноземне громадянство. У разі ж одержання позитивного рішення щодо вирішення такої заяви, іноземцю видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, на підставі якої він має право оформити тимчасове посвідчення, що діє не більше двох років.

Тому лише у разі виконання ним обов`язку припинити іноземне громадянство, така особа має право отримати паспорт України.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначений Порядком № 215.

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, рішення за якими приймаються територіальними органами Державної міграційної служби України установлений розділом IV Порядку № 215, зокрема, пунктом 92 якого передбачено, що територіальні органи ДМС України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, зокрема, за територіальним походженням.

Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон (пункт 119 розділу V Порядку № 215).

Відповідно до статті 5 Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 405, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 року № 715 затверджено зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку.

Відповідно до норм чинного законодавства, подання декларації про відмову від іноземного громадянства, законодавець в імперативному порядку насамперед зобов`язав іноземця, який звернувся із відповідною заявою до органу ДМС протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подати документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Такі дії передбачають активну поведінку іноземця, спрямовану на безпосереднє самостійне вирішення питання щодо отримання ним документу про припинення громадянства (підданства) іншої держави.

Таким чином, лише за певних умов, перелік та форма яких визначені в статті 1 Закону № 2235-III (що в основному передбачають вжиття іноземцем активних дій, зокрема, звернення до уповноваженого органу країни, громадянство якої він хоче припинити), а також за умови підтвердження факту виконання іноземцем усіх необхідних кроків для отримання документа про відмову від попереднього громадянства, Управління має право прийняти декларацію іноземця про відмову від іноземного громадянства.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що особа, яка отримала громадянство України на загальних підставах після позитивного розгляду її заяви про прийняття до громадянства, протягом двох років з моменту набуття громадянства повинна вжити заходів для отримання документа, що підтверджує припинення громадянства (підданства) іншої держави.

Лише у випадку, якщо це питання не буде вирішене у строки, визначені законодавством країни, громадянином якої вона є, або у разі відмови в його вирішенні з незалежних від неї причин (що детально описані в Законі № 2235-III), особа має право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства безпосередньо до органу, який розглядав її заяву.

Відповідно до матеріалів справи, після отримання ОСОБА_1 11 серпня 2020 року тимчасового посвідчення громадянина України, позивач відповідно до статті 8 Закону № 2235-III взяв на себе зобов`язання протягом двох років припинити громадянство Російської Федерації.

Водночас, звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав про неможливість отримання документа про відмову від іноземного громадянства з підстав припиненням роботи консульства Російської Федерації в Україні. При цьому, докази неможливості позивачем виконати зобов`язання про припинення іноземного громадянства у період з моменту оформлення набуття громадянства України (11 серпня 2020 року) до початку широкомасштабної військової агресії російської федерації на територію України (24 лютого 2022 року) не надано, як і не надано доказів звернення до дипломатичних представництв Російської Федерації, що продовжують працювати поза межами України, в інших територіально наближених країнах, обравши будь-який зручний спосіб звернення.

Отже, не можна стверджувати, що позивач вчиняв дії щодо припинення громадянства Російської Федерації, проте, з незалежних від нього причин, не може отримати відповідний документ про припинення громадянства Російської Федерації.

Насамперед, органи ДМС України можуть прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства від колишніх громадян Російської Федерації, які набули громадянство України на загальних підставах до 24 лютого 2022 року за двох умов:

- якщо особи, як до, так і після 24 лютого 2022 року, зверталися безпосередньо до уповноваженого органу Російської Федерації із заявою про припинення попереднього громадянства, але не отримали інформації про вирішення їхнього звернення в межах встановлених законом строків;

- якщо такі особи, як до, так і після 24 лютого 2022 року, безпосередньо зверталися до уповноваженого органу Російської Федерації з відповідною заявою, отримали негативну відповідь і надали докази, що підтверджують зазначені обставини.

В інших випадках відсутні правові підстави для прийняття такої декларації у межах процедури, визначеної Законом № 2235-III, встановленої для оформлення громадянства.

Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19 грудня 2024 року у справі № 280/1155/23, у постанові від 01 квітня 2025 року у справі № 420/11071/23, підстав відступу не вбачається.

Таким чином, Управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскільки в цьому випадку була відсутня незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства).

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.05.2025 в адміністративній справі №280/1733/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 18 вересня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя С.М. Іванов