Справа № 140/4543/25
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4543/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зобов`язання здійснити виплату грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призначена 04.06.2020.

Позивач є працівником закладу охорони здоров`я Камінь-Каширської центральної лікарні, де працює на посаді сестри медичної інфекційного відділення.

В березні 2025 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV. Проте, відповідач відмовив у виплаті такої допомоги, оскільки позивач отримує пенсію за віком зі зниженням віку та не досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058.

Позивач вважає таку відмову безпідставною, оскільки згідно з нормами чинного законодавства, право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю в неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством посадах і виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 21).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с. 24-26) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що ОСОБА_1 , не досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV та одержує пенсію, призначену зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796, а тому проводити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV немає підстав.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, пенсію призначено з 04.06.2022 зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-ХІІ), що підтверджується листом ГУ ПФУ у Волинській області від 08.04.2025 № 4581-3563/М-02/8-0300/25 (а. с. 7), рішенням про перерахунок пенсії № 06 (а.с. 14) та про вказані обставини зазначено у заявах по суті справи.

Листом від 08.04.2025 № 4581-3563/М-02/8-0300/25, у відповідь на звернення щодо призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для призначення вказаної допомоги (а. с. 7).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі Порядок № 1191), грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї нобхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 234/13835/17).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовив у виплаті позивачу грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV у зв`язку із тим, що позивач не досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-VI, а пенсію призначено з 04.06.2020 за віком відповідно до Закону № 1058-IV зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ.

Проте, суд зазначає, що наявність у особи умов, передбачених статтею 55 Закону №796-ХІІ, дійсно надає їй пільги у вигляді можливості призначення дострокової пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, тобто, саме пенсії за віком, а не будь-якого іншого виду пенсії, позаяк вказана норма не пов`язує настання у позивача права на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку з досягненням нею пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

З урахуванням наведеного, оскільки позивачу призначена дострокова пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV, з врахуванням норм Закону №796-ХІІ, тому суд дійшов висновку про те, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV з підстави не досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-VI, у зв`язку із чим оскаржувані дії відповідача необхідно визнати протиправними.

Водночас, при вирішенні спору суд враховує, що спеціальний стаж роботи в закладах охорони здоров`я при розгляді заяви від 12.03.2025 відповідачем не визначався.

З урахуванням наведеного, за відсутності правової оцінки, наданої територіальним органом Пенсійного фонду України щодо наявності усіх умов (зокрема, наявності необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах) для призначення позивачу грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, суд позбавлений у межах цієї справи можливості дійти категоричного висновку про наявність у позивача права на призначення вказаної грошової допомоги.

Відтак, позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити частково у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог (про зобов`язання призначити вказану допомогу).

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача судовий збір в сумі 605,60 грн, сплачений в розмірі 1211,20 грн квитанцією від 30.04.2025 (а. с. 3).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська обл., м. Луцьк, Київський м-н, 6, ).

Суддя Р.С. Денисюк