Справа № 213/3235/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 213/3235/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18 серпня 2025 року (суддя Хмельова С.М.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.05.2025 № 155.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18 серпня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що позивача неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, адже він вчасно оновив облікові дані. Натомість інформацію про місце проживання позивача могла бути перевірена ТЦК з інших офіційних джерел. Також зауважує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено з порушенням законодавчо встановленої процедури.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, на якого поширюється дія Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Є загальновідомою обставиною, яка не потребує додатковому доказуванню, що в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації та оголошено загальну мобілізацію.

Стаття 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» декларує, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до пп. 1 п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» встановлено, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: 1) прізвище, відомості про зміну прізвища; 2) власне ім`я (усі власні імена), відомості про зміну власного імені; 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) місце народження; 6) стать; 7) місце проживання та місце перебування; 7-1) номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно, інформація, наведена у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» мала бути уточнена позивачем відповідно до вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач зазначає, що своєчасно виконав вимоги закону, оновивши облікові дані через Центр адміністративних послуг «ВІЗА» Виконавчого комітету Криворізької міської ради, що підтверджується витягом № 2024 від 03.07.2024, копія якого міститься в матеріалах справи.

Дослідивши названий доказ, суд апеляційної інстанції встановив, що останній містить інформацію щодо ПІБ позивача, його дати народження, РНОКПП.

Інші персональні дані, оновлення яких вимагає закон, витяг № 2024 не містить. Більш того, у наведеному витягу міститься інформація щодо результату надання послуг: «Даних про перебування на військовому обліку не знайдено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервистів. Необхідно звернутися до ТЦК та СП для взяття на військовий облік».

Не є слушними доводи апелянта, що ані Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ані Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» не передбачено обов`язку оновлення персональних даних відповідно до ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» мала бути уточнена позивачем відповідно до вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», адже чинне законодавство застосовується системно і конкретний закон може не дублювати норми або вимоги, встановлені іншим законом.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що сам пп. 1 п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» передбачає обов`язок громадян України, які перебувають на військовому обліку, уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Перелік інших персональних як раз і наведений у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивач не виконав у спосіб, визначений законом, обов`язок щодо уточнення персональних даних.

Згідно зі ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що Примітка до статті 210 КУпАП, відповідно до якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, не є застосовною до спірних правовідносин, адже така примітка є загальною, яка охоплює всі випадки порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку або законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому оцінюється виходячи зі складу та обставин правопорушення.

У спірних правовідносин закон прямо покладає обов`язок на громадян України, які перебувають на військовому обліку, щодо уточнення персональних даних, а тому невиконання цих вимог створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП.

Відтак, оскаржувана постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.05.2025 № 155 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є правомірною.

Також суд не знаходить підтвердженими доводи позивача щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи, адже, як вірно встановив суд першої інстанції, матеріали справи містять: заяву ОСОБА_1 від 20.05.2025, з якої вбачається, що посадова особа роз`яснила йому обставини правопорушення, з якими позивач погодився та просив розглянути справи без його участі; письмове роз`яснення та ознайомлення з правами з власноручним підписом ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції надав вірну оцінку приписам статті 258 КУпАП, якою передбачено, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, що вищевказані документи складені та підписані під тиском працівників ТЦК, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції як такі, що доводять порушення процедури розгляду справи.

При цьому судом встановлено, що оскаржувана постанова відповідає приписам КУпАП. Не зазначення в ній переліку даних, які не були уточнені позивачем, не є таким, що є підставою для її скасування, адже наявність виявленого порушення є беззаперечним, яке доводиться належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи. Сама ж постанова містить посилання на конкретні обставини правопорушення та норми законодавства, які не дотримані ОСОБА_1 , що в своїй сукупності дає розуміння складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи сукупність наведених обстави, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 286, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18 серпня 2025 року в адміністративній справі № 213/3235/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 25 вересня 2025 року та оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 25 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова