Справа № 480/2733/24
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2025 року Справа № 480/2733/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Жучкова Т.В.,
представника позивача - Бикова Д.О.,
представника відповідача - Сапунова М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/2733/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Мета" до Сумської митниці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Мета" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської митниці, в якій просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність Сумської митниці у відновленні режиму вільної торгівлі (преференційного режиму) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення за митною декларацією №UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року, складенні аркушу коригування до митної декларації № UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року та формуванні і направленні електронного висновку про повернення з державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів за митною декларацією № ІІА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року.
2. Зобов`язати Сумську митницю скласти аркуш коригування до митної декларації № UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року в частині зміни її граф №№ 36,44,47 та "В" з урахуванням режиму вільної торгівлі (преференційного режиму) та сформувати висновок про повернення з державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів за МД № UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року і направити його до Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області для фактичного виконання.
У постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2024 року у справі №480/5995/22, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД МЕТА» до Сумської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови, зобов`язання вчинити дії задоволено частково, а саме визнано протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Зокрема, з приводу відновлення режиму вільної торгівлі (преференційного режиму) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» від 31.08.2022 №UА805020/2022/009634, у постанові суду зазначалося, що застосування преференцій, зокрема відновлення або скасування режиму вільної торгівлі тощо, законодавцем відповідно до частини 1 статті 7 МК України віднесено саме до компетенції органів митної служби.
Внаслідок цього, отримавши в підсистемі «Електронний суд» повний текст постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2024 року у справі № 480/5995/22, позивач направив до Сумської митниці ряд заяв:
- 31.01.2024 року - заяву про відновлення режиму вільної торгівлі (преференційного режиму) за МД від 31.08.2022р. №UА805020/2022/009634;
- 27.02.2024 року - заяву про повернення надміру сплачених сум митних платежів та заяву про складення аркушу коригування до МД від 31.08.2022р. №UА805020/2022/009634.
Натомість, маючи відповідний обсяг необхідної компетенції, відповідачем за зверненнями позивача відмовлено та у відновленні режиму вільної торгівлі (преференційного режиму) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» від 31.08.2022р. №UА805020/2022/009634, та у поверненні надміру сплачених митних платежів. Щодо внесення змін до цієї митної декларації шляхом складення аркушів коригування до неї відповіді взагалі не надійшло.
При цьому, вказані відмови відповідача обумовлені виключно тим, що судом не було зобов`язано митний орган відновлювати режим вільної торгівлі (преференційний режим) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» від 31.08.2022р. №UА805020/2022/009634, а тому він не вбачає підстав для застосування своєї виключної компетенції та вжиття заходів із відновлення порушених ним же прав позивача.
У свою чергу, одночасно із заявою про складення аркушу коригування 27.02.2024 року позивачем було подано і заяву про повернення надміру сплачених сум митних платежів, які мали бути повернені після скасування незаконної картки відмови, на виконання вимог якої ці платежі і були зайво сплачені.
Отже, на думку позивача, у Сумської митниці не було жодних підстав для відмови у задоволенні його заяви від 27.02.2024 року шляхом формування електронного висновку про повернення з державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів та направлення його до територіального органу Казначейства - Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області.
Ухвалою від 12.04.2024р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.95-98), в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки позивачем при поданні електронної митної декларації №UА 805020/2022/009634 жодних супровідних документів, які б підтверджували весь шлях руху товару та якими саме третіми країнами, не надано, та відповідних документів, які б підтверджували факт того, що товари, які переміщувалися через території третіх країн, перебували під митним контролем, до митного органу не надавалися.
Як було встановлено, при оформленні товару ввезеного з митної території Румунії, яка не є державою учасницею Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року, безпідставно позивач застосував преференції зі сплати ввізного мита за кодом «400», які визначені наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року № 1011.
У графі 44 електронної митної декларації №UА 805020.2022.008766, особою уповноваженою на декларування товарів були зазначені документи, які підтверджують митну вартість товару, проте вони не підтверджують переміщення товару під митним контролем транзитом через території третіх країн.
Таким чином, відповідач обґрунтовано вважає, що Другий апеляційний адміністративний суд у справі № 480/5995/22 хибно застосував положення статті 36 МК України до товарів преференційного походження, оскільки преференційний режим визначається міжнародними договорами (угодами).
Отже, на думку представника відповідача, у Сумської митниці відсутні правові підстави для відступу від міжнародного законодавства щодо правил прямого транспортування в силу географічного положення, оскільки існує пряма норма Закону (частина 8 статті 36 Митного кодексу України), яка чітко встановлює застосування вказаних положень лише до товарів непреференційного походження.
Зазначає, що питанню щодо відновлення режиму вільної торгівлі (преференційний режим) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення за вищевказаною митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ від 31.08.2022р. №UА805020/2022/009634, в судовому порядку була вже надана оцінка.
Позивачу в задоволенні позовних вимог у цій частині у справі №480/5995/22 було відмовлено.
Таким чином, питання щодо зобов`язання Сумської митниці відновити режим вільної торгівлі (преференційний режим) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ від 31.08.2022р.№UА805020/2022/009634, є вирішеним у судовому порядку, оскільки вже постановлене відповідне рішення, яке набрало законної сили.
Ухвалою від 04.06.2024р. у задоволенні клопотання представника Сумської митниці про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду відмовлено.
16.07.2024р. підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, яке відкладалося внаслідок оголошення "Повітряної тривоги" на території Сумської області з метою недопущення загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду та суддів та за клопотанням представника позивача.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступні підстави.
Судом встановлено, що 22.04.2020 року між позивачем (Покупцем) та ООО «KID KAMILA» (Республіка Узбекистан) (Постачальник) було укладено контракт № 58/2020 на поставку товару - текстильної продукції із обов`язковим наданням Продавцем оригіналів сертифікату походження товару по формі СТ-1 та Акту експертизи до нього. Сторонами у пунктах 1.1 та 3.3. контракту було визначено, що товар поставляється Покупцеві партіями за цінами, які визначаються в специфікаціях до цього контракту та являються його невід`ємною частиною.
31.08.2022 року позивачем подано Сумській митниці до митного оформлення товару митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за №UA805020/2022/009604 (далі - МД).
Згідно з наданими до митного оформлення документами продавцем вказаного товару є ТОВ «BARKES-TEKS» (Республіка Узбекистан), покупцем - ТОВ «ГРАНД МЕТА» (Україна). Відомості про країну походження вищевказаного товару «UZ» (Республіка Узбекистан) зазначено в МД та підтверджено наданим сертифікатом про походження товарів форми СТ-1.
Позивачем було враховано застосування тарифної преференції зі сплати ввізного мита за кодом « 400» (товари, що ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД (крім Республіки Грузія).
Відповідачем встановлено, що згідно з товаросупровідними документами виявлено відтиски печаток митного органу Румунії та Закарпатської митниці, які підтверджують, що товар ввезено в Україну з митної території Румунії, яка не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994 року, а тому позивач не має право застосовувати тарифну преференцію зі сплати ввізного мита за кодом « 400» (товари, що ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД (крім Республіки Грузія), у зв`язку із чим відповідачем прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805020/2022/000290 від 31.08.2022 року.
Позивач, вважаючи протиправною та такою, що підлягає скасуванню картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2022/000290 від 31.08.2022 року, оскільки це призвело до позбавлення його позивача на преференційне розмитнення імпортованих позивачем товарів, звернувся до суду із позовом про визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805020/2022/000290 від 31.08.2022 року та зобов`язання Сумської митниці відновити режим вільної торгівлі (преференційний режим) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» від 31.08.2022 року № UА805020/2022/009634.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ТОВ «ГРАНД МЕТА».

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2024р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД МЕТА» задоволено частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року у справі № 480/5995/22 скасовано.

Прийнято постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД МЕТА» до Сумської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2022/000290 від 31 серпня 2022 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД МЕТА» відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД МЕТА» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці (ЄДРПОУ ВП 44017631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД МЕТА» () витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 3101 (три тисячі сто одна) грн. 25 коп.

В подальшому, 31.01.2024 року представником ТОВ «ГРАНД МЕТА» на електронну адресу відповідача було направлено заяву про відновлення режиму вільної торгівлі до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» від 31.08.2022р. №UA805020/2022/009634, яка містила у собі підстави та причини такого звернення до митного органу.

Розглянувши вказану заяву від 31.01.2024 року, відповідачем було направлено лист від 13.02.2024 року № 7.24-2/7.24-15/8.19/774 про відсутність підстав для відновлення режиму вільної торгівлі, який було мотивовано тим, що судове рішення підлягає виконанню лише в тій частині, в якій ухвалено судом про зобов`язання вчити дії, а «оскільки в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2024 року у справі №480/5995/22 не міститься зобов`язань для Сумської митниці відновити режим вільної торгівлі (преференційний режим) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення, то за таких обставин у Сумської митниці відсутні правові підстави для вжиття заходів із відновлення режиму вільної торгівлі (преференційного режиму) на виконання рішення суду у справі №480/5995/22».

Окрім того, 27.02.2024 року позивачем було подано до Сумської митниці заяву про повернення надміру сплачених сум митних платежів та заяву про складення аркушу коригування до МД від 31.08.2022р. №UA805020/2022/009634, які також обґрунтовувалися позитивними результатами оскарження незаконної картки відмови та посиланнями суду апеляційної інстанції на виключність компетенції митних органів у питанні відновлення режиму вільної торгівлі до товару, що пройшов процедуру митного оформлення.

У відповідь на заяву позивача від 27.02.2024 року Сумською митницею було направлено лист від 07.03.2024 року № 7.24-2/15/13/1260 про відмову у поверненні коштів, який було мотивовано тим, що відповідно до пункту 3 частини 5 статті 301 МК України повернення сум відповідних митних платежів здійснюється у разі, якщо відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі, а оскільки в постанові Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 480/5995/22 не міститься зобов`язання для Митниці відновити режим вільної торгівлі (преференційний режим) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення, то за таких обставин у митниці відсутні правові підстави для вжиття заходів по відновленню режиму вільної торгівлі (преференційного режиму) та для складання висновків про повернення надміру сплачених сум митних платежів відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

МК України регулює питання сплати митних платежів, зокрема стаття 289 цього Кодексу вказує на те, коли виникає обов`язок зі сплати митних платежів. Пунктом 1 частини 1 цієї статті визначено, що обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Частиною 5 статті 280 МК України передбачено, що ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно з частиною 1 статті 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Пунктом 2 частини 1 статті 292 МК України передбачено, що митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Згідно з частиною 3 статті 1 МК України якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Як встановлено з матеріалів цієї справи, 22.04.2020 року між позивачем (Покупцем) та ООО «KID KAMILA» (Республіка Узбекистан) (Постачальник) було укладено контракт № 58/2020 на поставку товару - текстильної продукції із обов`язковим наданням Продавцем оригіналів сертифікату походження товару по формі СТ-1 та Акту експертизи до нього. Сторонами у пунктах 1.1 та 3.3. контракту було визначено, що товар поставляється Покупцеві партіями за цінами, які визначаються в специфікаціях до цього контракту та являються його невід`ємною частиною.

31.08.2022 року позивачем подано Сумській митниці до митного оформлення товару митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за №UA805020/2022/009604 (далі - МД).

Однак відповідачем було встановлено, що згідно з товаросупровідними документами виявлено відтиски печаток митного органу Румунії та Закарпатської митниці, які підтверджують, що товар ввезено в Україну з митної території Румунії, яка не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994 року, а тому позивач не має право застосовувати тарифну преференцію зі сплати ввізного мита за кодом « 400» (товари, що ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД (крім Республіки Грузія), внаслідок чого відповідачем прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805020/2022/000290 від 31.08.2022 року, яка в подальшому була визнана протиправною та скасована постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2024 р. у справі № 480/5995/22.

Суд звертає увагу, що відповідачем у справі фактично не заперечується те, що товар, який був ввезено ТОВ «Гранд Мета», вироблений або підданий достатній переробці в Республіці Узбекистан та відповідає вимогам походження, встановленим щодо таких, цей факт підтверджений сертифікатом про походження товару форми, актом експертиз походження товару.

Разом з тим, відповідач заперечує проти застосування преференцій за сплати ввізного мита за кодом «400» при оформленні товарів, що пройшли процедуру митного оформлення за митною декларацією від 31.08.2022р. №UА805020/2022/009634, оскільки товари ввезено з митної території Румунії, яка не є державною-учасницею Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994.

З цього приводу суд зазначає, що Законом України від 4 листопада 1995 року №425/95-ВР було ратифіковано угоду Урядом України та Урядом Республіки Узбекистан про вільну торгівлю, підписану в м. Ташкенті 29 грудня 1994 року.

Відповідно до частини 1 статті 1 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Узбекистан про вільну торгівлю від 29 грудня 1994 року Договірні Сторони не застосовують мита, податки і збори, що мають еквівалентну дію, а також кількісні обмеження на експорт і (або) імпорт товарів, що відправлятимуться з митної території однієї з Договірних Сторін і призначених для митної території іншої Договірної Сторони. Вилучення з цього торговельного режиму за погодженою номенклатурою товарів оформляється документами, що є невід`ємною частиною дійсної Угоди.

Частиною 3 статті 1 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Узбекистан про вільну торгівлю передбачено, що для цілей дійсної Угоди і на період її дії під товарами, що відправляються з територій Договірних Сторін, розуміються товари, визначені Правилами визначення країни походження товарів від 24 вересня 1993 року, затвердженими Рішенням Ради Глав Урядів Співдружності Незалежних Держав.

Ці Правила підписані, серед іншого, главами урядів України та Узбекистану та відповідно набрали чинності та на підставі частини 3 статті 1 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Узбекистан про вільну торгівлю від 29 грудня 1994 року застосовуються для України та Республіки Узбекистан.

Пунктом 9 Правил визначення країни походження товарів від 24 вересня 1993 року, затвердженими Рішенням Ради глав Урядів Незалежних Держав (в редакції Рішення глав урядів Співдружності Незалежних Держав від 18 жовтня 1996 року), передбачено, що товар вважається як такий, що походить з митної території держави-учасниці Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року, якщо він відповідає встановленим цими Правилами критеріям походження, експортується резидентом однієї з держав-учасниць цієї Угоди і ввозиться резидентом держави-учасниці цієї Угоди з митної території іншої держави-учасниці цієї Угоди. При цьому під резидентом мається на увазі організація, створена на території цієї держави, або фізична особа, яка постійно проживає на території цієї держави.

Суд звертає увагу, що пункт 9 Правил визначення країни походження товарів від 24 вересня 1993 року, затверджених Рішенням Ради глав Урядів Незалежних Держав (в редакції Рішення глав урядів Співдружності Незалежних Держав від 18 жовтня 1996 року), не містить вимог до маршруту транспортування товару та вимог про те, що товар не повинен залишати території держав-учасниць Угоди про зону вільної торгівлі.

Відповідно до частини 8 статті 36 МК України ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при існуванні встановлених правил прямого транспортування товарів із країни їхнього походження дозволяється відступати від них у випадках, коли таке транспортування неможливе в силу географічного положення та/або якщо товари знаходяться під митним контролем у третіх країнах.

З огляду на те, що Україна та Республіка Узбекистан не є країнами зі спільним кордоном (країнами-сусідками), то транспортування товарів позивача не могло відбуватися шляхом прямого транспортування в силу географічного положення країн.

У статті 1 Закону України від 20 жовтня 1999 року №1172-ХІV "Про транзит вантажів" визначено, що транзит вантажів - перевезення транспортними засобами транзиту транзитних вантажів під митним контролем через територію України між двома пунктами або в межах одного пункту пропуску через державний кордон України.

Частиною 1 статті 90 Митного кодексу України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між митними органами однієї чи кількох країн або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

В розділі І "Митний транзит" Спеціального додатку Е "Транзит" до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур від 18 травня 1973 року (дата приєднання України 05 жовтня 2006 року, дата набрання чинності для України 15 вересня 2011 року) визначено, що митний транзит - митний режим, відповідно до якого товари транспортуються під митним контролем з одного митного органу в інший митний орган.

Відповідно до статті 1 Конвенції про процедуру міжнародного митного транзиту під час перевезення вантажів залізничним транспортом із застосуванням накладної УМВС (Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення) від 09 лютого 2006 року термін "міжнародний митний транзит" означає митну процедуру, відповідно до якої вантажі перевозяться через кордони однієї чи більше держав під митним контролем від митниці пункту відправлення до митниці пункту призначення.

Отже, відповідно до положень національного законодавства України та міжнародних договорів товари знаходяться під митним контролем під час перевезення у режимі транзиту територіями країн.

Пунктом 12 розділу І "Правила визначення походження товарів" Спеціального додатку К до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур передбачено: "12. Рекомендоване правило. У випадках, коли існують установлені правила прямого транспортування товарів із країни їхнього походження, дозволяється відступати від них, зокрема з географічних причин (наприклад, у випадку з країнами, оточеними з усіх боків сушею), а також у випадку з товарами, що знаходяться під митним контролем в третіх країнах (наприклад, у випадку з товарами, які демонструються на ярмарках або на виставках чи є поміщеними на митні склади)."

У цьому випадку товари, зазначені у митній декларації позивача переміщувались під митним контролем транзитом через території третіх країни, що дозволяє відступати від правил прямого транспортування товарів із країни їхнього походження.

Отже, Україна у цьому випадку є країною імпорту (країною, в яку ввозиться товар), а республіка Узбекистан - країною експорту (країною, з якої вивозиться товар), тому інші країни у цих правовідносинах не виступають і не можуть виступати "країною ввезення/вивезення товару", адже товаросупровідні документи свідчать, що ввезення товару в Україну відбувалося з митної території Республіки Узбекистану, а інші країни виступали країнами проміжного транзиту.

Відтак, товари, імпортовані ТОВ «Гранд мета» в момент пред`явлення до митного оформлення на території України, вважаються товарами, ввезеними з республіки Узбекистану.

Відповідно до ч.ч.1,2,7 та 8 ст.36 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

З огляду на вказане суд не погоджується із доводами представника відповідача щодо того, що експортований ТОВ «Гранд Мета» товар не відповідає умовам визначеним, зокрема, пунктом 9 Правил визначення країни походження товарів від 24 вересня 1993 року, із змінами, внесеними 18 жовтня 1996 року, оскільки був ввезений в Україну через територію Румунії, яка не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року, а тому при його митному оформленні не передбачено права на застосування преференцій у вигляді звільнення від сплати мита.

Зокрема, застереження як українського, так і міжнародного законодавства дозволяє під час існування установлених правил прямого транспортування товарів із країни їхнього походження, відступати від них, зокрема з географічних причин.

Наведені вище висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.07.2023р. у справі №420/17345/22.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права , викладені в постановах Верховного Суду.

З приводу доводу відповідача про те, що Другий апеляційний адміністративний суд у справі № 480/5995/22 у задоволенні позовних вимог в частині позовних вимог про зобов`язання Сумської митниці відновити режим вільної торгівлі (преференційний режим) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» від 31.08.2022р. №UА805020/2022/009634, відмовлено, суд вважає необхідним відмітити, що Положенням про митні декларації, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №450 від 21.05.2012р., визначені вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами та громадянами, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними (далі- Положення №450, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абз. 1 п. 14 Положення №450 митні декларації (митна декларація, заповнена у звичайному порядку, попередня, тимчасова, спрощена, періодична та додаткова митні декларації), передбачені статтями 258-261Митного кодексу України, оформлюються з використанням форми єдиного адміністративного документа.

Згідно з абз. 1-3 п. 33 Положення № 450 за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в поданій митному органу митній декларації, можуть бути змінені, зокрема шляхом доповнення, або митна декларація може бути відкликана.

У заяві за формою згідно з додатком 3, підписаній декларантом або уповноваженою ним особою, зазначаються причини зміни або відкликання митної декларації. Якщо відповідні нові відомості або причини відкликання митної декларації підтверджуються документами, що не подавались під час декларування, до заяви додаються завірені в установленому порядку копії таких документів.

Дозвіл митного органу на зміну або відкликання митної декларації на паперовому носії, митне оформлення якої не завершено, надається посадовою особою митного органу, яка здійснює оформлення цієї митної декларації, в усній формі.

Згідно з приписами п. 37 Положення № 450 після завершення митного оформлення зміни до митної декларації за формою єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом: подання з метою сплати митних платежів у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової декларації та оформлення її митним органом; подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, для сплати рівними частинами податку на додану вартість у разі надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України устатковання та обладнання на підставах, визначених Податковим кодексом України, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом; заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.

Внесення змін до митної декларації за формою єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник з використанням електронного підпису посадової особи митного органу чи електронної печатки митного органу, які базуються на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, вноситься до систем, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів, посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається Держмитслужбою ДПС згідно з пунктом 32 цього Положення.

Оформлений митним органом аркуш коригування є невід`ємною частиною відповідної митної декларації за формою єдиного адміністративного документа.

Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу.

Електронні копії аркушів коригування зберігаються в локальних базах даних митних органів та Єдиній автоматизованій інформаційній системі митних органів України окремо від електронних копій відповідних митних декларацій (електронних митних декларацій), без внесення змін до таких електронних копій митних декларацій (електронних митних декларацій).

Механізм оформлення митним органом аркуша коригування, форму якого наведено в додатку 4 до Положення № 450 визначено Порядком оформлення аркуша коригування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №1145 від 06.11.2012р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2012р. за № 1995/22307 (далі - Порядок № 1145).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1145 аркуш коригування складається у випадках, визначених пунктом 37 Положення № 450, посадовою особою митного органу, яким здійснювався випуск товарів за митною декларацією, у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня надходження до митного органу інформації про доплату (повернення) сум митних платежів або реєстрації заяви декларанта (уповноваженої особи) у митному органі.

Згідно з п. 7 Порядку № 1145 посадова особа підрозділу митного органу складає аркуш коригування за допомогою автоматизованої системи митного оформлення.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1145 аркуш коригування складається та оформлюється як електронний документ.

Таким чином, у разі скасування рішення митного органу, в тому числі і картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, у митного органу виникає обов`язок скласти аркуш коригування, у якому, зокрема, вказати фактичні відомості про доплату (повернення) митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності).

Процедури під час повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби визначені Порядком повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 643 від 18.07.2017, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.08.2017 за № 976/30844 (далі- Порядок № 643).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

Згідно з абзацом 3 вказаного пункту платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 643 у заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 4) напрям перерахування суми коштів: на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів; для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби; на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету; 5) реквізити митної декларації(іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів.

До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Отже, підставою для складання електронного висновку про повернення з державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів, є заява особи із зазначеною, передбаченою Порядком № 643 інформацією.

Оформлений належним чином електронний висновок є підставою для перерахування органами Казначейства надміру сплачених сум митних платежів.

Суд зазначає, що така заява позивача про відновлення режиму вільної торгівлі була надіслана позивачем на адресу Сумської митниці 31.01.2024р., а про повернення надміру сплачених сум митних платежів 27.02.2024р.

Листом Сумської митниці 7.24-2/7.24-15/8.19/774 від 13.02.2024р. та листом №7.24-2/15/13/1260 від 07.03.2024р. представнику позивача повідомлено про відсутність підстав для відновлення режиму вільної торгівлі та про відсутність підстав для повернення коштів, оскільки у постанові Другого апеляційного суду від 16.01.2024р. у справі №480/5995/22 не міститься зобов`язання для Сумської митниці відновити режим вільної торгівлі (преференційний режим) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення (а.с.75-76).

Суд звертає увагу на те, що платнику може бути надіслана відмова у поверненні митних платежів у виключних випадках, передбачених пунктом 8 Порядку № 643, а саме: коли заявник не виконав вимог пунктів 1-3 цього розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу).

Інших підстав для такої відмови законодавством не передбачено.

Таким чином, внаслідок скасування постановою Другого апеляційного адміністративного суду картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року виникла необхідність у виправленні відомостей, пов`язаних із поверненням надмірно сплачених митних платежів та, відповідно, у митного органу виник обов`язок скласти аркуш коригування, у якому, зокрема, вказати фактичні відомості про доплату (повернення) митних платежів, штрафних санкцій (у разі наявності).

Крім того, внаслідок скасування судом індивідуального акту, на підставі якого у позивача виникла необхідність у надмірній сплаті митних платежів, митний орган зобов`язаний аркуш коригування до митної декларації №UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року в частині зміни її граф №№ 36,44,47 та "В" з урахуванням режиму вільної торгівлі (преференційного режиму) та сформувати висновок про повернення з державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів за МД № UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року і направити його до Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області для фактичного виконання.

З огляду на наведене вище, суд погоджується із доводами представника позивача про невідповідність бездіяльності Сумської митниці щодо складання аркушу коригування та електронного висновку критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,00 грн. 40, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача (а.с.18).

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ТОВ «Гранд Мета».

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Мета" до Сумської митниці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Сумської митниці у відновленні режиму вільної торгівлі (преференційного режиму) до товарів, що пройшли процедуру митного оформлення за митною декларацією №UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року, складенні аркушу коригування до митної декларації № UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року та формуванні і направленні електронного висновку про повернення з державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів за митною декларацією № UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року.

Зобов`язати Сумську митницю (вул. Юрія Вєтрова, 24, м. Суми, 40020, ) скласти аркуш коригування до митної декларації № UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року в частині зміни її граф №№ 36,44,47 та "В" з урахуванням режиму вільної торгівлі (преференційного режиму) та сформувати висновок про повернення з державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів за МД № UА805020/2022/009634 від 31.08.2022 року і направити його до Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області для фактичного виконання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці (вул. Юрія Вєтрова, 24, м. Суми, 40020, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Мета" (вул. Герасима Кондратьєва, 168, м. Суми, Сумська область, ) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.09.2025 р.

Суддя О.О. Осіпова