Справа № 460/13538/25
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2025 року м. Рівне №460/13538/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Войтюк К.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник адвокат Беляновський Р.Ю.,

відповідача: представник Шупік К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВідділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі ВДВС у місті Рівному Західного МУ Міністерства юстиції, відповідач), у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про стягнення виконавчого збору від 26.03.2024, винесену в межах виконавчого провадження № 51481433.

Обґрунтовуючи позов, вказує, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13.03.2015 у справі № 569/7904/14-ц, зміненим рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 10.06.2015, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» борг за кредитними договорами № 0 від 02.02.2007, № 0 від 27.06.2007, № 0 від 27.09.2007. 17.08.2015 Рівненським міським судом Рівненської області у справі №569/7904/14-ц видано виконавчий лист про стягнення коштів солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрфінстандарт». 23.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51481433 з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів. 30.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (цедент) та ОСОБА_3 (цесіонарій), укладено договір купівлі-продажу (цесії), за умовами якого цедент передає, а цесіонарій приймає право вимоги за наступними кредитними договорами № 0 від 02.02.2007, № 0 від 27.06.2007, № 0 від 27.09.2007. Вартість прав вимоги, що відступається становить 543 478,00 грн. Свої грошові зобов`язання за договором цесії ОСОБА_4 виконала повністю, отже набула усіх прав на солідарне стягнення коштів згідно з виконавчим листом, виданим у справі № 569/7904/14-ц. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.04.2024 визнано такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи видані у справі № 569/7904/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» (нового стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт») боргу за кредитними договорами № 0 від 02.02.2007, № 0 від 27.06.2007, № 0 від 27.09.2007. 24.07.2025 після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження № 74562967 позивачу стало відомо, що станом на момент подачі позовної заяви виконавче провадження № 51481433 завершено. У зв`язку із тим, що виконавче провадження № 51481433 відкрито на виконання виконавчого листа у справі № 569/7904/14-ц, який визнано таким, що не підлягає виконанню, а оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору видана в межах виконавчого провадження № 51481433, на сьогоднішній день з позивача стягується незаконний виконавчий збір та на майно й банківські рахунки накладено арешт внаслідок незаконних дій та бездіяльності державного виконавця, тому позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Позивач зазначила, що пунктом 7 частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується: у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. За таких обставин, з урахуванням зазначеного, оскільки виконавчі листи у справі № 569/9532/15-ц визнані такими, що не підлягають виконанню, то стягнення виконавчого збору є необґрунтованим та безпідставним.

Ухвалою від 07.08.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 26.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, поновлено позивачу пропущений строк звернення до адміністративного суду з цим позовом та відкрито провадження у справі за правилами, встановленими статтями 268-272, 287 КАС України, з повідомленням учасників справи. Розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що у провадженні ВДВС у місті Рівному Західного МУ Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 51481433 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 17.08.2015 Рівненським міським судом Рівненської області у справі № 569/7904/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу за кредитними договорами № 0 від 02.02.2007, № 0 від 27.06.2007, № 0 від 27.09.2007. 26.03.2024 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Покликаючись до положень ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», відповідач зазначив, що внаслідок закінчення виконавчого провадження №51481433 з примусового виконання виконавчого листа № 569/7904/14-ц, було винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 26.03.2024, яку було зареєстровано в автоматизованій системі виконавчого провадження, та розпочато примусове виконання за нею, як це вимагає ч. 3 ст. 40 цього Закону. Відтак, станом на 08.09.2025 на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження № 74562967 з виконання постанови № 51481433, виданої 26.03.2024 ВДВС у місті Рівному Західного МУ Міністерства юстиції, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в сумі 11071,49 грн та 50961,83 USD. Відповідач зауважив, що у випадках, передбачених чинним законодавством, після повернення виконавчого документа або закінчення виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не було стягнуто, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком, а не правом державного виконавця. Відповідач вказав, що про визнання виконавчого документа №569/7904/14-ц таким, що не підлягає виконанню, державному виконавцю стало відомо 22.05.2025 із заяви представника боржника Беляновського Р.Ю., яка надійшла до відділу, тобто вже після завершення виконавчого провадження 26.03.2024, і стосувалася іншого виконавчого провадження. Пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Однак, відповідач наголошує, що виконавчий лист № 569/7904/14-ц, виданий 17.08.2015 Рівненським міським судом, був виконаний фактично і внаслідок цієї обставини державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. А вже після того, як виконавче провадження було закінчено, боржник чи його представник звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що така дія була вчинена виключно для досягнення мети уникнення сплати платежу до бюджету, яким є виконавчий збір. На момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору виконавчий документ був чинним, а дії державного виконавця відповідали вимогам Закону. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення, викладені в позові та відзиві.

Протокольною ухвалою від 10.09.2025 у судовому засіданні оголошено перерву.

Протокольною ухвалою від 15.09.2025 у судовому засіданні оголошено перерву.

У судовому засіданні 22.09.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

Встановлені судом обставини справи.

17.08.2015 Рівненським міським судом Рівненської області на виконання рішення від 13.03.2015 у справі № 569/7904/14-ц видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» борг:

- за кредитним договором № 0 від 02 лютого 2007 року в сумі 111 285 (сто одинадцять тисяч двісті вісімдесят п`ять) доларів США заборгованості за кредитом; 87 032 (вісімдесят сім тисяч тридцять два) долари США 66 центів - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 50 257 (п`ятдесят тисяч двісті п`ятдесят сім) гривень 87 копійок пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 157 935 (сто п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 97 копійок пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках;

- за кредитним договором № 0 від 27 червня 2007 року в сумі 106 000 (сто шість тисяч) доларів США - заборгованості за кредитом; 83 235 (вісімдесят три тисячі двісті тридцять п`ять) доларів США 85 центів заборгованість по відсотках за користування кредитом; 21 200(двадцять одну тисячу двісті) гривень 64 копійки - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 151896 (сто п`ятдесят одну тисячу вісімсот дев`яносто шість) гривень 54 копійки - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках;

- за кредитним договором № 0 від 27 вересня 2007 року в сумі 69 026 (шістдесят дев`ять тисяч двадцять шість) доларів США - заборгованості за кредитом; 53 038 (п`ятдесят три тисячі тридцять вісім) доларів США 83 центи - заборгованості по відсотках за користування кредитом; 13 341(тринадцять тисяч триста сорок одну) гривню 29 копійок - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 96 648 (дев`яносто шість тисяч шістсот сорок вісім) гривень 83 копійки - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках (а.с. 97).

23.06.2016 за заявою стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» від 16.06.2016 (а.с. 94), державним виконавцем органу Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області (правонаступником якого є ВДВС у місті Рівному Західного МУ Міністерства юстиції) відкрито виконавче провадження №51481433 (а.с. 98) з примусового виконання виконавчого листа, виданого 17.08.2015 Рівненським міським судом Рівненської області у справі №569/7904/14-ц (а.с. 97) про стягнення боргу солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк». Встановлено строк для добровільного виконання боржником ОСОБА_1 виконавчого документу до 30.06.2016.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05.12.2019 у справі №569/7904/14-ц замінено вибулого стягувача Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» у справі № 569/7904/14-ц (а.с. 119-120).

Постановою державного виконавця від 22.05.2020 замінено стягувача у виконавчому провадженні №51481433 Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» (а.с. 124).

Будь-які документально підтверджені відомості про заміну в подальшому стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» іншою особою в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

07.03.2023 стягувачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» відповідачу подано заяву про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом (а.с. 148).

26.03.2024 головним державним виконавцем ВДВС у місті Рівному Західного МУ Міністерства юстиції згідно з повідомленням стягувача про фактичне виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №51481433 відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 154).

Крім того, 26.03.2024 головним державним виконавцем ВДВС у місті Рівному Західного МУ Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження №51481433 винесено постанову про стягнення виконавчого збору (а.с. 58), за змістом якої постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 49128,11 грн та 50961,83 доларів США.

Постанову про стягнення виконавчого збору надіслано позивачу супровідним листом від 26.03.2024 №92861 (а.с. 57).

27.03.2024 головним державним виконавцем ВДВС у місті Рівному Західного МУ Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74562967 (а.с.59 зворот) з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору, винесеної 26.03.2024 головним державним виконавцем ВДВС у місті Рівному Західного МУ Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження №51481433.

Постанову про відкриття виконавчого провадження №74562967 надіслано позивачу супровідним листом від 27.03.2024 №93653 (а.с. 60).

З матеріалами виконавчого провадження №74562967 представник позивача адвокат Беляновський Р.Ю. ознайомився 24.07.2025, про що свідчить його власноручний підпис на титульному аркуші виконавчого провадження (а.с. 56 зворот).

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.04.2024 у справі № 569/7904/14-ц визнано такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи видані у справі № 569/7904/14-ц (а.с. 17-20).

22.05.2025 адвокат Беляновський Р.Ю. звернувся до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження №51481550 з підстав постановлення Рівненським міським судом Рівненської області ухвали від 23.04.2024 у справі № 569/7904/14-ц (а.с. 34-35).

Листом від 04.06.2025 №141219 відповідач відмовив у задоволенні вищевказаної заяви представника позивача у зв`язку з невідповідністю зазначених в заяві номерів виконавчих проваджень номерам виконавчих листів з їх примусового виконання (а.с. 54).

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору від 26.03.2024 (ВП №51481433) протиправною, а свої права порушеними, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим судом обставинам справи, суд враховує таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), який набрав чинності 05.10.2016.

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями ст. 18 Закону №1404-VIII встановлено обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII).

Як встановлено судом, постанову про відкриття виконавчого провадження №51481433 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 17.08.2015 Рівненським міським судом Рівненської області у справі №569/7904/14-ц, винесено державним виконавцем 23.06.2016.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на час відкриття виконавчого провадження №51481433 було врегульовано Законом України Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-XIV (далі Закон № 606-XIV), відповідно до статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 11 Закону № 606-XIV).

Відповідно до частини другої статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Пунктом 6 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404-VIII передбачено, що рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Зі змісту розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404-VIII слідує, що положення попереднього Закону № 606-XIV застосовуються не щодо всього виконавчого провадження, а лише щодо тих виконавчих дій, які в межах виконавчого провадження були розпочаті в період дії цього Закону, а тому підлягають і завершенню в порядку Закону № 606-XIV. Водночас кожна окрема виконавча дія, яка оформлюється, у тому числі, шляхом винесення відповідної постанови державного виконавця, повинна бути вчинена відповідно до того закону, в період дії якого вона розпочата.

Відтак, з огляду на те, що постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №51481433 (як окрема процесуальна дія) винесена державним виконавцем 26.03.2024, тобто в період дії Закону №1404-VІІІ, то приймаючи таку постанову, державний виконавець повинен був керуватися положеннями Закону № 1404-VІІІ (у редакції, чинній на дату винесення оскаржуваної постанови).

Відповідно до статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби (ч. 1).

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч. 2).

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 4).

В цьому контексті слід звернути увагу на те, що аналогічне правове регулювання діяло і станом на час відкриття виконавчого провадження №51481433.

Так, відповідно до вимог статті 28 Закону № 606-XIV (в редакції, чинній станом на момент відкриття виконавчого провадження №51481433), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Суд зазначає, що норми Закону № 1404-VIII не встановлюють залежності між прийняттям постанови про стягнення виконавчого збору та обставинами вчинення державним виконавцем дій по здійсненню примусового стягнення з боржника в межах виконавчого провадження, оскільки законодавчо прямо визначається обов`язок державного виконавця прийняти постанову про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Більше того, на це вказує і та обставина, що розмір виконавчого збору законодавчо поставлений у залежність від суми, що підлягає примусовому стягненню, а не від суми, яка є фактично стягнутою в межах виконавчого провадження.

Таким чином, Закон № 606-XIV (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження №51481433), так само як і Закон № 1404-VIII, не ставлять можливість застосування санкцій у вигляді стягнення виконавчого збору в залежність від фактичного вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду або іншого виконавчого документу.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом в постанові від 25.05.2023 у справі № 420/1233/19.

Водночас, з досліджених судом матеріалів виконавчого провадження встановлено, що при виконанні виконавчого документа державним виконавцем вживалися визначені законом заходи примусового виконання рішення, наслідком яких було часткове погашення боргу за виконавчим документом, а також оплата виконавчого збору. Такі обставини підтверджуються розпорядженнями державного виконавця, відповідно до яких здійснювався розподіл стягнутих з боржника сум на погашення боргу на користь стягувача АТ "УкрСиббанк", після заміни стягувана - на користь ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт", та на відшкодування виконавчого збору.

Відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню (крім спеціальної виписки з Реєстру аграрних нот); 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

За змістом ч. 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено судом, постановою від 26.03.2024 закінчено виконавче провадження №51481433 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 17.08.2015 Рівненським міським судом Рівненської області у справі №569/7904/14-ц, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII.

За змістом пункту 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі Інструкція №512/5) стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону України Про виконавче провадження.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відтак, у випадках передбачених чинним законодавством, після повернення виконавчого документа або закриття виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не було стягнуто, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком, а не правом державного виконавця.

Отже, після закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII у державного виконавця є обов`язок винести постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10% від суми стягнення за виконавчим документом.

Позивач у позовній заяві, як на підставу протиправності стягнення з неї виконавчого збору, зазначає, що пунктом 7 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується: у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Проте, частина п`ята статті 27 Закону №1404-VIII складається лише з шести пунктів та не містить пункту 7.

Натомість, частиною сьомою статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Зміст цієї норми чітко визначає, що виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Іншими словами, підставою для нестягнення/ повернення виконавчого збору відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону №1404-VIII є закінчення виконавчого провадження саме на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.

Разом з тим, виконавче провадження №51481433 завершене відповідно до заяви стягувача за вх.№8852 від 07.03.2023 (а.с. 148) на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII - у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд зауважує, що постанова про закінчення виконавчого провадження №51481433 від 26.03.2024 є чинною, ніким не оспорена та не скасована. Відтак, правова підстава для застосування частини сьомої статті 27 Закону № 1404-VІІІ відсутня.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.06.2020 у справі № 240/5895/19, які є обов`язковими для врахування судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Що стосується факту визнання виконавчого листа, виданого 17.08.2015 Рівненським міським судом Рівненської області у справі №569/7904/14-ц, таким, що не підлягає виконанню, то суд зазначає, що на момент винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження №51481433 (26.03.2024) виконавчий лист був чинним, перебував на примусовому виконанні, і лише майже через місяць після закінчення виконавчого провадження у зв`язку з його фактичним виконанням (23.04.2024) визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. Отже такий факт на оцінку правомірності оскарженої постанови не впливає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем в повній мірі дотримано законодавчо визначений алгоритм дій в межах спірних правовідносин, а тому доводи позивача про те, що оскільки виконавчі листи у справі № 569/9532/15-ц визнані такими, що не підлягають виконанню, то виконавчий збір не підлягає стягненню, є безпідставними та ґрунтуються на припущеннях, суб`єктивній оцінці позивачем обставин та помилковому тлумаченні ним норм закону, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права у цій справі суперечить правовому регулюванню правовідносин виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 26.03.2024 (ВП № 51481433) діяв у відповідності до вимог Закону №1404-VIII, а отже на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України, не порушуючи прав та законних інтересів позивача.

Суд зауважує, що в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд зазначає, що ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, передумовою задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які у даному випадку відсутні.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи результати судового розгляду справи, судові витрати відповідно до статті 139 КАС України не розподіляються.

Керуючись статтями 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 26 вересня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Замкова, буд.22А, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386)

Суддя Н.О. Дорошенко