Справа № 946/1642/25
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 946/1642/25
Перша інстанція: суддя Присакар О.Я.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Єщенка О.В.,

Скрипченка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №798608 від 24 лютого 2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, закрити провадження по справі та стягнути судові витрати в сумі 605,6грн..

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №798608 від 24 лютого 2025р., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 при цьому був позбавлений права керування даним транспортним засобом постановою Ізмаїльського міськрайонного суду 946/46/24 від 01.03.2024 року, чим порушив пп. 2.1. а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач зазначив, що автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 був придбаний в автосалоні ТАЙОТА для господарських потреб ПП «ВЛАХОС», керівником якого він є. Автомобіль зареєстрований та належить ПП «ВЛАХОС» і позивач особисто ні якими транспортними засобами не керує біля одного року, у тому числі вищезазначеним автомобілем. Жодного доказу керування працівники поліції позивачу не надали.

Крім того, позивачу не було відомо на якій час та на яку дату призначено розгляд протоколу про притягнення його до відповідальності, що позбавило позивача можливості бути присутнім при розгляді справи, він не мав можливості звернутися до адвокатів для надання правничої допомоги при розгляді протоколу, що суттєво порушило його права на захист. В даному випадку є порушенням права особи на захист.

Позивач вважає, що в матеріалах справи відсутні докази його правопорушення так як посадові особи поліції зловживаючи своїм посадовим становищем навмисно створили ситуацію зі спотворення доказів, крім того порушено його право на захист, та немає підтвердження належного його повідомлення про час та дату розгляду адміністративного протоколу, а тому є ознаки незаконного накладання штрафу без його присутності.

Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною та такою, що прийнята за порушенням відповідних норм законодавства України.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2025р. адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №798608 від 24 лютого 2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 20 400грн. і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Стягнуто з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 605,6грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській облаcті Департаменту патрульної поліції.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПП в Одеській області ДПП, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що прийнята з порушенням чинних норм законодавства, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушенні та надані відповідачем докази не підтверджують вчинення ним такого правопорушення.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду справи, що 24.02.2025р. поліцейським роти з обслуговування міста Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП сержантом поліції Турабовим І.Я. в м.Ізмаїлі, по вул.Телеграфній,72,відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №798608 від 24 лютого 2025р., якою на підставі ч.4 ст.126 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400грн.

Як вбачається із матеріалів справи, що з постанови серії БАД № 798608 від 24 лютого 2025р. вбачається, що 6.01.2025р. о 12:20год. в Одеська область, Ізмаїльський район, с.Орловка, вул.Миру, буд.8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 при цьому був позбавлений права керування даним транспортним засобом постановою Ізмаїльського міськрайонного суду 946/46/24 від 1.03.2024р., чим порушив пп.2.1. а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

При цьому, як вбачається із відзиву на позов представник відповідача зазначив, що 6.01.2025р., через нестабільну роботу мережі «Інтернет», поза увагою працівників поліції залишився той факт, що гр. ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік у відповідності до постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 1.03.2024р. по справі №946/1642/25 (провадження №3/946/247/24). В подальшому, під час перевірки постанови серії ЕНА №3800922 від 6.01.2025р. відділом адміністративної практики управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, зазначений недолік був виявлений.

Як вбачається з постанови серії БАД №798608 від 24 лютого 2025р. вона була прийнята не на місці вчинення адміністративного правопорушення, а за місцем знаходження відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області, за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72.

Позивач вважає, вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови відповідача у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її протиправність та незаконність, в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.4 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно пп.2.1. «а» ПДР, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306(із змінами) водій механічного транспортного засобупо винен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до приписів ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ч.1 ст.75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 1.03.2024р. (справа 946/46/24) ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.04.2024р. (справа 946/46/24) постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 1.03.2024р. була змінена, викладено абзац двадцятий мотивувальної частини постанови в такій редакції: «Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння». В іншій частині постанову судді першої інстанції залишено без змін.

Отже, на момент прийняття оскаржуваної постанови ОСОБА_1 був позбавленим права керування транспортними засобами.

На підтвердження факту керування позивачем 6.01.2025р. о 12:20год. в Одеська область, Ізмаїльський район, с.Орловка, вул. Миру, буд.8 транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідачем була надана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3800922 від 6.01.2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та відео з приладу TruCAMТС001062.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3800922 від 6.01.2025р. вбачається, що 6.01.2025р. о 12 год. 20 хв. в Одеська область, Ізмаїльський район, с. Орловка, вул. Миру, буд. 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався на зазначеному транспортному засобі зі швидкістю 72 км/год. в зоні дії знаку 3.29 ПДР «Обмеження максимальної швидкості» в 30 км/год., чим перевищив максимальне обмеження швидкості руху на 42 км/год., вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

В п. 7 постанови серії ЕНА № 3800922 від 6.01.2025р. зазначено, що до постанови додаються: відео з архіву ПВР № 471482 та відео з TruCAM ТС001062.

При цьому, в матеріалах наявний відзив за позов, в якому представник відповідача зазначив, що відеозаписи з ПВР №471482 були знищені на підставі наказу МВС №1026 від 18.12.2018р., у зв`язку із закінченням терміну зберігання відеозаписів, що складає 30 діб від моменту фіксації.

У п.7 постанови серії БАД №798608 від 24 лютого 2025 року зазначено, що до постанови додається, зокрема, відео з архіву ПВР 471482.

Отже, станом на 24.02.2025р. відео з архіву ПВР 471482 було в наявності, та термін його зберігання перевищував 30 діб від моменту фіксації.

При цьому, представник відповідача не зазначив чому відеозаписи з ПВР 471482 були в подальшому знищені, а відео з TruCAM ТС001062 збереглися та були надані до суду.

Як вбачається із матеріалів справи, що відео з TruCAM ТС001062 містить відеофайл _cG000_0106_121855, на якому рухається автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вказаного відеозапису неможливо встановити особу водія вказаного транспортного засобу.

При цьому, в матеріалах справи відсутній відеозапис, який би містив процедуру розгляду адміністративної справи, за результатами розгляду якої була прийнята постанова серії ЕНА № 3800922 від 6.01.2025р..

При цьому, в суді першої інстанції був допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що з кінця грудня 2024р. працює неофіційно у ПП «Влахос» водієм автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 і постійно возить директора ОСОБА_1 6.01.2025р. біля 12 год. свідок керував автомобілем Toyota Land Cruiser Prado, авто на той час було на транзитних номерах, в автомобілі знаходився і ОСОБА_1 вони їхали з с.Орловка до м.Ізмаїл. Біля 12 год. вони проїхали повз поліцейських, які не зупинили автомобіль. Увесь час за кермом був тільки свідок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за кермо автомобіля не сідав.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 -тимчасовий реєстраційний номер) є ПП «Влахос».

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 є керівником ПП «Влахос».

Як вбачається із матеріалів справи, що представником відповідача були надані відео з архіву ПВР 471045, 474925, які містять процедуру розгляду адміністративної справи за результатами якої було прийнято оскаржувану постанову серії БАД № 798608 від 24 лютого 2025р., при цьому під час розгляду справи позивач заперечував факт керування автомобілем 6.01.2025р., також участь позивача у розгляді справи спростовує його твердження, що він не був сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вказане, судова колегія вважає, що матеріали справи не містять належних доказів керування позивачем 6.01.2025р. о 12 год. 20 хв. за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Орловка, вул. Миру, буд. 8 транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, згідно з принципом презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Отже, в ході розгляду справи, відповідач не надав беззаперечних доказів, які б підтвердили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Відтак, враховуючи вищевказане та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку наявні законні підстави для задоволення позовних вимог.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі вказаного, колегія суддів зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2025р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді О.В. Єщенко

В.О. Скрипченко