Справа № 162/866/25
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2025-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/866/25
Провадження № 2-а/162/137/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Савича А. С.,

за участю секретаря судового засідання - Гичук О. М.,

представника позивача Хвесика С. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) через свого представника Хвесика С. В. 22.08.2025 подав до суду адміністративний позов до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області (далі відповідач) про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою поліцейського Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, сержанта поліції Мартищука Миколи Васильовича, серії ЕНА № 5482623 від 14.08.2025, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень, оскільки 14.08.2025 о 19 год 34 хв в селищі Верховина, по вулиці Івана Франка водій, повертаючи ліворуч на перехресті, не надав перевагу в русі т/з, який рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16 ПДР. Вважає, що оскаржувана постанова є такою, що підлягає скасуванню. У цій постанові не вказано на конкретний пункт допущеного позивачем порушення Правил дорожнього руху. Відсутнє також в постанові посилання на конкретний т/з, якому не було надано перевагу в русі. Вказує на те, що розгляд справи не відбувався, було повідомлено лише про складення постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення, процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, позивачу не роз`яснено, чим порушено його право за захист. Постанова винесена з грубим порушенням вимог законодавства щодо змісту та процедури складення, не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

З урахуванням наведеного, просить скасувати оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 25.08.2025 відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.9).

Представник відповідача Бичай Н. Р. 10.09.2025 подав відзив на позовну заяву (з додатком), в якому зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства. Зазначає, що встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, поліцейський Мартищук М. В. здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, ознайомив ОСОБА_1 із ст. 63 Конституції України та статей 268, 289 КУпАП (про що свідчить підпис Наумчика Р. А. про роз`яснення таких прав у п. 8 Постанови), на місці вчинення правопорушення водій ОСОБА_1 погодився із допущеним порушенням ПДР, що зафіксовано відеофіксацією, після чого, по закінченню розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейським Мартищуком М. В. було прийнято рішення винести постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 16 ПДР. 14.08.2025 поліцейським Мартищуком М. В. була винесена постанова серії ЕНА №5482623 від 14.08.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та ознайомлено ОСОБА_1 з її змістом, а також було запропоновано йому отримати копію постанови, відповідно до вимог ст. 285 КУпАП, яку ОСОБА_1 отримав в той же час, про що свідчить його особистий підпис у п. 9 Постанови. Таким чином, розглядаючи дану справу, поліцейським Мартищуком М. В. було з`ясовано всі обставини, які підлягають з`ясуванню. Поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, будь-яких порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не допускав. Таким чином, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, що підтверджується відеофіксацією. Враховуючи вищевикладене просить суд, відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хвесик С. В. у повному обсязі за безпідставністю (а.с.21-27).

Позивач та представник відповідача у призначене судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, які у ньому наведені.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що 14.08.2025 поліцейським Верховинського РВП ГУНП у Івано-Франківській області Мартищуком М. В. було винесено постанову серії ЕНА № 5482623 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

З цієї постанови вбачається, що 14.08.2025 близько 19 год 34 хв у селищі Верховина по вул. Івана-Франка водій т/з повертаючи ліворуч на перехресті не надав перевагу в русі т/з, який рухався по головній дорозі, чим порушив п.16 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.4).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст.23, п.1 ч. 1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо (зокрема, передбачені статтею 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За положеннями статей 249, 276 КУпАП розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина друга статті 122 КУпАП визначає настання адміністративної відповідальності за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 14.03.2018 по справі №760/2846/17 Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Дослідивши в судовому засіданні докази, надані представником відповідача, зокрема, відеофайл з нагрудної камери поліцейського, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено правомірність його дій, оскільки наданий доказ взагалі не підтверджує порушення позивачем будь-яких правил дорожнього руху. На цьому відеозаписі лише зафіксовано розмову позивача з поліцейськими, де позивач зазначає, що «не пропустив», «не побачив того знаку, що головна стоїть», «Не вспів зреагувати», «Я розумію, я все бачив». Після цього, поліцейський без будь-якого розгляду справи, без роз`яснення жодних прав і обов`язків ОСОБА_1 , склав та роздрукував оскаржувану постанову та попросив водія її підписати. Роз`яснив строки сплати штрафу.

Таким чином, жодних доказів фіксації факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, інкримінованого йому за ч. 2 ст. 122 КУпАП, матеріали справи не містять.

На переконання суду, візуальне спостереження за неправомірними діями осіб, може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Однак, будь-які докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у матеріалах справи відсутні.

Сама лише постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є лише рішенням суб`єкта владних повноважень.

Зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати її як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові (постанова Верховного суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17).

Разом з тим, не заслуговують на увагу твердження сторони відповідача у відзиві про фактичне визнання своєї вини ОСОБА_1 під час складання відносно нього оскаржуваної постанови.

При цьому, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у Постанові від 15.05.2019 у справі № 537/2088/17, згідно з яким сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Окремо суд звертає увагу й на те, що в оскаржуваній постанові позивачу ставиться у вину порушення вимог п. 16 Правил дорожнього руху, проте Правила дорожнього руху містять р. 16, у якому наявні 15 пунктів, зокрема з 16.1. по 16.15.

Таким чином, в оскаржуваній постанові не вказано конкретний пункт Правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_1 .

Також у цій постанові не вказано конкретний транспортний засіб (марка, модель, номерний знак), якому на перехресті не надав перевагу в русі ОСОБА_1 .

У своїй Постанові від 13.02.2020 року при розгляді справи № 524/9716/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що у постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення.

Даний висновок кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення не вказано, у п.7 Постанови лише зазначено «Відео на вимогу».

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду не надано.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, необхідно стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмір 605, 60 грн., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Керуючись статтями 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 139, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, статтями 122, 245, 251, 252, 254, 268, 280, 289 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 5482623 від 14.08.2025 поліцейського Верховинського РВП ГУНП у Івано-Франківській області Мартищука Миколи Васильовича, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 26 вересня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: Хвесик Сергій Васильович: адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, адреса місця знаходження: вул. Академіка Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, .

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич