Справа № 520/29497/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 вересня 2025 р.Справа № 520/29497/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяви Військової частини НОМЕР_1 про відвід суддів Подобайло З.Г. та Ральченка І.М. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року по справі № 520/29497/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за апеляційною скаргою представника позивача Канівця Сергія Олексійовича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 по справі № 520/29497/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

24.09.2025 до суду надійшли заяви Військової частини НОМЕР_1 про відвід суддів Ральченка І.М. та Подобайло З.Г., з підстав, визначених ст. 36 КАС України.

В обґрунтування заяв посилається на те , що при розгляді апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 року у справі № 520/29497/24 та прийнятті постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025 року за участю суддів Ральченка І.М., Подобайло З.Г. та Катунова В.В. доводи апелянта щодо залишення адміністративного позову без розгляду через порушення строків звернення та відсутності повноважень на ведення справи у представника позивача адвоката Коломойцева М.М. не були проаналізовані та враховані в судовому рішенні, що може вказувати на ознаки необ`єктивності та упередженості суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, дослідивши доводи заяв та матеріали справи, не вбачає підстав для задоволення заяв про відвід, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

При цьому, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Так, заява Військової частини НОМЕР_1 про відвід обґрунтована участю суддів Подобайло З.Г. та Ральченка І.М. у апеляційному перегляді даної справи, ухвалення рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 не на користь апелянта, що на її думку, викликає сумніви у їх подальшій об`єктивності та неупередженості.

Із матеріалів справи встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Ральченка І.М., суддів: Подобайло З.Г., Катунова В.В. від 03.06.2025 у справі № 520/24979/24 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 по справі № 520/29497/24 залишено без змін.

Безумовні випадки, коли участь судді у вирішенні адміністративної справи унеможливлює повторну участь цього судді у розгляді справи, визначені ст. 37 КАС України.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 5 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи.

Частиною 6 ст. 37 КАС України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі.

Разом з тим, апеляційне провадження у даній справі відкрите за апеляційною скаргою представника позивача Канівця Сергія Олексійовича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 по справі № 520/29497/24, винесену за наслідками розгляду заяви представника позивача у порядку ст. 382 КАС України.

При цьому, положення ст. 37 КАС України не містять застережень щодо повторної участі судді, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, у подальшому розгляді справи при вирішенні процесуальних питань, пов`язаних з виконання судового рішення, зокрема, щодо здійснення судового контролю за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтею 382 КАС України.

Отже, наведені обставини не перешкоджають участі суддів Подобайло З.Г. та Ральченка І.М. у розгляді даної справи.

Щодо доводів Військової частини НОМЕР_1 з посиланням на те, що ухвалення Другим апеляційним адміністративним судом постанови від 03.06.2025 у справі № 520/29497/24, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , дає підстави для сумнівів у об`єктивності на неупередженості суддів Подобайло З.Г. та Ральченка І.М., колегія суддів зазначає, що такі доводи є лише припущенням та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії").

Між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру").

Таким чином, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, Військовою частиною НОМЕР_1 не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів щодо заявника.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу суду в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяв про відвід також не вбачається.

Натомість, викладені Військовою частиною НОМЕР_1 обставини не можуть слугувати підставами для відводу судді.

Таким чином, Військова частина НОМЕР_1 , обґрунтовуючи заяви про відвід суддів Подобайло З.Г. та Ральченка І.М., переконливих доказів, які б давали підстави вважати, що судді є упередженими на користь позивача у справі, не надала.

Інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, та обґрунтувань відводу судді позивачем не наведено.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для відводу суддів Подобайло З.Г. та Ральченка І.М., з огляду на що заяви Військової частини НОМЕР_1 є необґрунтованими.

На підставі ч. 4 ст. 40 КАС України суд, дійшовши висновку про необґрунтованість заявленого відводу, для вирішення питання про відвід передає справу для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу, для вирішення питання про відвід.

Керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 40, 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяви Військової частини НОМЕР_1 про відвід суддів Подобайло З.Г. та Ральченка І.М. по справі № 520/29497/24 визнати необґрунтованими.

Передати справу для вирішення питання про відвід суддів у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 40 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Чалий І.С. Ральченко І.М.