Справа № 757/26808/25-а
Суддя: Головко Ю. Г.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року

Печерський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Головко Ю.Г.,

за участю секретаря судових засідань Сіренко С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №845/25 від 27.05.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладення адміністративного стягнення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

06.06.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що постановою у справі про адміністративне правопорушення № 845/25 від 27.05.2025 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн.

З постановою ОСОБА_1 не погоджується і вважає її незаконною, необґрунтованою і винесеною з порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, визначеного КУпАП.

Відповідно до тексту оскаржуваної постанови, убачається, що позивач будучи військовозобов`язаним під час дії особливого періоду та проведення мобілізації, а саме: о 14 год. 00 хв. 26.02.2025 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 по повістці №2483363 для уточнення даних, яка була направлена через АТ «УКРПОШТА» та протягом трьох днів не повідомив поважності причин неприбуття.

ОСОБА_1 зазначив, що відповідач проігнорував його перебування за кордоном, оскільки 16.07.2024 він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо оновлення персональних даних, проте у зв`язку із технічною помилкою, зазначені ним документи не були прикріплені до листа, про що ТЦК та СП повідомив його на електрону пошту листом від 31.07.2024 та порадив звернутися до Консульства України за місцем проживання (копія листа додається). Звернувшись до консульства України в Малазі, Королівство Іспанія, 05.08.2024, 16.08.2024 ОСОБА_1 отримав відповідь від Консульства України, якою його повідомили, що консульство не має повноважень на вчинення дій щодо оновлення персональних даних та порадили звернутися до відповідних органів засобами електронного зв`язку (копії листування з консульством додаються).

В той же день, 16.08.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 за допомогою електронної пошти та надав усі необхідні документи (паспорт громадянина, код, закордонний паспорт з відміткою про перетин кордону 21.02.2022, військовий квиток, документ про підтвердження місця проживання та інше) разом із листом Консульства України (копія заяви додається).

Таким чином, на переконання позивача, відповідачем було направлено повістку №2483363 для уточнення даних на адресу, про відсутність ОСОБА_1 за якою відповідачу було заздалегідь достеменно відомо. ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки він не був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до вимог законодавств. Крім того, позивач просить зобов`язати посадових осіб ТЦК та СП зняти його із баз розшуку як особу, що ухиляється від явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки жодних дій по ухиленню ним не здійснювалось.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2025 відкрито провадження у справі без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

До суду надійшов відзив, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову, звернув увагу на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, адресою місця проживання останнього зазначено АДРЕСА_1 , за якою ОСОБА_1 і було направлено згенеровану повістку №2483363 про необхідність з`явитися 26.02.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той же час, у визначений у повістці строк позивач не з`явився та протягом трьох днів не повідомив поважності причини неявки. З довідки АТ «Укрпошта» про причини неявки повернення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що відправлення повернулося, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою, а тому враховуючи викладене вбачається, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не виконав покладений на нього обов`язок.

Щодо доводів позивача, про те, що він під час оновлення даних вказав іншу адресу проживання, зазначив, що АДРЕСА_1 є єдиною адресою місця реєстрації/проживання позивача, що відома відповідачу, та є наявною в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, іншої адреси місця реєстрації/проживання позивач у передбачений законодавством спосіб не повідомляв. З огляду на викладене представник відповідача зазначив, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ухвалена в межах компетенції та на підставі діючого на час вчинення правопорушення законодавства. Крім того, на момент подачі відзиву, позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , не перебуває «У РОЗШУКУ» та користується правом на відстрочку.

Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.05.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 845/25 за справою про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500, 00 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 16.02.2025 направлена Повістка №2483363 (номер відправлення УКРПОШТИ 763) за якою гр. ОСОБА_1 (в подальшому - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) має з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , 26.02.2025 о 14.00. Зазначене поштове відправлення було повернуто відправникові 25.02.2025 з відповідною Довідкою УКРПОШТИ Ф.20 Про причини повернення/досилання: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності, зокрема, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП)

Частиною 5 ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово- облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що сам факт надіслання особам, які притягаються до адміністративної відповідальності, повісток про розгляд справ про адміністративні правопорушення не є безспірним доказом вручення повісток таким особам. Відповідну позицію висловлено в постанові від 02.09.2021 у справі № 800/23/17 (800/182/16).

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, у ній зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, щодо того, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

ЄСПЛ у рішенні від 8 листопада 2018 року у справі «Созонов та інші проти України» зазначив, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи було отримано сторонами завчасно судові повістки або інші документи, та за необхідності зафіксувати таку інформацію в тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні, йдеться в постанові Великої Палати.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що сам факт надіслання особам, які притягаються до адміністративної відповідальності, повісток про розгляд справ про адміністративні правопорушення не є безспірним доказом вручення повісток таким особам.

Судом встановлено, що поштове відправлення (номер відправлення УКРПОШТИ 645) повернуто відправникові 25.02.2025 без вручення.

Згідно інформації про трекінг "Укрпошти" перевірки статусу відстеження поштового відправлення № 763, дані про відправлення відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд виходить з того, що відповідачем не надано доказу належного повідомлення позивача про необхідність з`явитися для уточнення даних за вказаною повісткою.

Тобто вказана обставина виключає належне повідомлення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, з наведеного слідує, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення позивачем абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.2 ч.1 дод.2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», та правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3ст.210-1 КУпАП.

Відтак, суд приходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

П.1 ч.1 ст.247 КУпАП визначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №7980 від 13.06.2025 року.

Відповідно до п.3 ч.3ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відносно вимог про зняття з розшуку ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» №580-VIII (далі по тексту - Закон №580-VIII).

Статтею 25 Закону №580-VIII визначено, що поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом (частина перша).

Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: 1) формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; 2) користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; 3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу; 4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями (частина друга).

Поліція може створювати власні бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також міжвідомчі інформаційно-аналітичні системи, необхідні для виконання покладених на неї повноважень (частина третя).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №580-VIII, поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Основні завдання, призначення, суб`єктів та структуру інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», а також умови її функціонування визначено Положенням про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затверджене Наказом МВС України від 03.08.2017 №676 (далі по тексту - Положення №676).

Відповідно до пункту 2 розділу І Положення №676, інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. Система ІПНП є складовою частиною єдиної інформаційної системи МВС.

Згідно пункту 1 розділу II Положення №676, основними завданнями системи ІПНП є: інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності Національної поліції України; забезпечення наповнення та підтримки в актуальному стані інформаційних ресурсів баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС; забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу; забезпечення електронної взаємодії з МВС та іншими органами державної влади.

Пунктом 2 розділу II Положення №676 встановлено, що система ІПНП призначена для: формування інформаційних ресурсів ЄІС МВС; обробки інформації, яка утворена в процесі діяльності поліції; надання безпосереднього оперативного доступу до інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи МВС; генерації інтерфейсів та оброблення тимчасових наборів даних для здійснення інформаційної взаємодії органів (підрозділів) поліції з іншими органами державної влади, органами правопорядку іноземних держав, міжнародними організаціями; здійснення пошукових та аналітичних функцій для використання інформації з інформаційних ресурсів (баз даних) поліції, МВС та інших органів державної влади в межах службової діяльності відповідно до рівня доступу і повноважень за запитом або регламентом; використання програмних компонентів геоінформаційних підсистем для візуалізації інформації у вигляді електронних карт, автоматичної зміни зображеного образу об`єкта в залежності від зміни його характеристик, зміни масштабу та деталізації картографічної інформації в інформаційних ресурсах; забезпечення автоматизації процесів управління силами та засобами поліції; забезпечення електронного документообігу в органах (підрозділах) поліції, обміну електронними документами з МВС; комплексного захисту інформації та розмежування доступу до інформації, що зберігається в базах даних системи ІПНП.

Відповідно до пункту 1 розділу ІII Положення №676, інформаційними ресурсами системи ІПНП є інформація, що утворена в процесі діяльності поліції та використовується для формування: тимчасових наборів даних, що створюються в процесі діяльності поліції та використовуються для наповнення та підтримки в актуальному стані баз (банків) даних, які входять до єдиної інформаційної системи МВС та визначені статтею 26 Закону України «Про Національну поліцію»; баз даних у сфері управлінських відносин, необхідних для виконання покладених на поліцію повноважень; баз даних, необхідних для забезпечення щоденної діяльності поліції, у сфері трудових відносин, фінансового забезпечення, документообігу.

Згідно пункту 4 розділу ІII Положення №676, порядок формування та використання інформаційних ресурсів системи ІПНП регулюється окремими нормативно-правовими актами із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних» та інших актів законодавства у сфері захисту персональних даних.

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Положення №676, розпорядником системи ІПНП є Національна поліція України.

Пунктом 3 розділу ІV Положення №676 визначено, що користувачами системи ІПНП є посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано право доступу до інформації в цій системі.

Пунктом 8 ст. 26 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція засобами інформаційно-комунікаційної системи наповнює та підтримує в актуальному стані реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, провадження у справах за якими здійснюється поліцією або територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

З аналізу наведених вище положень законодавства убачається, що саме Національна поліція України здійснює формування бази (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, в тому числі і здійснює внесення до обліків розшукового призначення єдиної інформаційної системи МВС інформації щодо припинення розшуку. При цьому підставою для внесення інформації щодо припинення розшуку є відповідні облікові документи, які надаються ініціатором такого розшуку.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про передчасність звернення до суду з відповідними позовними вимогами, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, що позивач звертався до ініціатора розшуку, з заявою про припинення розшуку, а відтак суд залишає відповідні вимоги без задоволення. Крім того суд зазначає, що, відповідно до відзиву поданого відповідачем, позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , не перебуває «У РОЗШУКУ» та користується правом на відстрочку.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ч.1ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ст. 8 Конституції України).

На підставі викладеного суд приходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. ст. 9, 210-1, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №845/25 від 27.05.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП про накладення адміністративного стягнення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Постанову 845/25 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 27.05.2025 складену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП - закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Ю. Г. Головко