Справа № 569/16348/25
Суддя: Левчук О. В.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді О. Левчука, розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла на розгляд позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою інспектора 2 взводу з батальйону Управління патрульної поліції Андрощук С. О. серії ЕНА №5387706 від 03.08.2025 її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст.122 КУпАП за те, що 03.08.2025 року о 20 годині 50 хв. в с. Опарипси на дорозі А/Д М-06 Київ-Чоп 432, вона керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 на дорозі яка має дві або більше смуг в одному напрямку, рухаючись в лівій крайній смузі при цьому не виконуючи випередження, об?їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом при вільній правій, чим порушила вимоги 11.2 ПДР України.

Вказує, що вона 03.08.2025, їдучи зі сторони Львівської області по трасі Е40 кермувала транспортним засобом по другій смузі. Аргументує це тим що, не змінювала смугу руху через те, що перш за все, їхали інші транспортні засоби праворуч від неї, проте, вони проїхали швидше, тому не потрапили на камеру відеоспостереження, матеріали з якої їй показали як ознайомлення з доказами у справі. Після цього вона не могла зробити маневр із перестроювання якомога правіше до краю проїзної частини через початок суцільної лінії.

Попри це, що наголошує, крайня ліва смуга була вільною, і вона не створювала перешкоди для інших учасників руху. Інспектор 2 взводу з батальйону Управління патрульної поліції Андрощук Світлана Олександрівна в Рівненській області Дубенського району винесла їй постанову про порушення правил дорожнього руху, а саме у частині розміщення транспортного засобу у крайній лівій смузі, але вона була вільною, і її дії не створювали небезпеки для водіїв, пішоходів, громадській безпеці, безпеці дорожнього руху.

Вважає постанову серії ЕНА №5387706 від 03.08.2025 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 03.09.2025 вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем було подано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що вимоги позивача є безпідставними, винесена поліцейським постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено таке.

03.08.2025 інспектором 2 взводу з батальйону Управління патрульної поліції Андрощук С. О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5387706.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 03.08.2025 року о 20 годині 50 хв. в с. Опарипси на дорозі А/Д М-06 Київ-Чоп 432, керувала транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 на дорозі яка має дві або більше смуг в одному напрямку, рухаючись в лівій крайній смузі при цьому не виконуючи випередження, об?їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом при вільній правій, чим порушила вимоги 11.2 ПДР України.

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Судом досліджувалися відеозаписи, надані відповідачем до відзиву, з яких слідує, що позивач керувала транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 на дорозі яка має дві або більше смуг в одному напрямку, рухаючись в другі смузі, а не в крайній ліві, як зазначено в оскаржуваній постанові.

При цьому, за результатами дослідження відеозапису IMG_4367.MP4, судом було встановлено, що рух позивача обумовлювався випередженням вантажного автомобіля, який рухався в правій смузі у попутному з позивачем напрямку. При цьому, після фіксації проїзду автомобіля, у попутному з позивачем напрямку у крайній лівій смузі зафіксовано рух ще одного легкового автомобіля.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до п. 11.2 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

31.07.2019 року Верховний Суд у постанові по справі № 213/1521/16-a зробив висновок про те, що рух по лівій смузі дороги не є порушенням ПДР, якщо у правій смузі існує перешкода для руху. Верховний Суд зазначив, що Правилами дорожнього руху визначені обставини, за наявності яких водій має право виїзду на крайню ліву смугу, зокрема, це дозволяється, якщо праві смуги зайняті. Також за результатами дослідження відеозапису у вказаній справі судом касаційної інстанції встановлено, що після фіксації проїзду автомобіля позивача у крайній лівій смузі перед інспектором через 26 секунд у правій смузі для руху у тому ж напрямку зафіксовано рух одного легкового автомобіля та двох вантажних автомобілів, а також рух іншого легкового автомобіля у крайній лівій смузі, що додатково підтверджує доводи позивача про те, що у попутному з ним напрямку рухались ще декілька автомобілів.

Окрім того, як вбачається із досліджених відеозаписів, після фіксації проїзду автомобіля позивача у другій смузі перед інспектором смуги розділені суцільною лінією, яку заборонено перетинати без належних на те підстав. Відповідно, з`їзд позивача з другої смуги у праву був неможливий.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, відповідачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б свідчили про порушення позивачем п. 11.2 ПДР України, та, як наслідок, давали підстави притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Навпаки, як вбачається із досліджених відеозаписів, умислу позивача на порушення правил дорожнього руху не встановлено.

Підсумовуючи вказане вище, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП, відповідачем не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

За таких обставин та враховуючи, що відповідач не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі ч.1 ст.139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5387706 від 03.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області (33000 м.Рівне, вул.Степана Бандери, буд.14а) Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, ІК 40108646).

Повне судове рішення складене та підписане 25.09.2025

Суддя О. Левчук