Справа № 440/10933/25
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/10933/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування основного розміру пенсії 56 процентів відповідних сум грошового забезпечення з обмеженням максимального розміру пенсії, під час здійснення перерахунку пенсії з 01.05.2025 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.05.2025 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 100 процентів суми грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, у відповідності до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених від військової служби, та деяких інших осіб , як військовослужбовцю, якій під час проходження військової служби приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 1 категорії.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач є колишнім військовослужбовцем, який під час проходження військової служби в період з 07.10.1986 по 25.10.1986 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 1 категорії.

ОСОБА_1 вказував, що звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з застосуванням 100 процентів суми грошового забезпечення, однак Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було протиправно відмовлено в задоволенні такої заяви.

Позивач звертав увагу суду, що відповідно до ст. 13 Закону України № 2262 (в редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відзиві на позовну заперечувало з приводу задоволення позовних вимог та просило відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі /а.с. 57/.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

18.08.2025 (дата формування в системі "Електронний Суд" 15.08.2025) до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано уточнену позовну заяву, в якій позовні вимоги викладено в новій редакції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/10933/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує з 29.04.2025 пенсію за вислугу років відповідно до пункту б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вислуга років - 31,8 (календ. 15,5), у розмірі 56% грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою - від 29.04.2025 (протоколом про призначення пенсії) /а.с. 58/ та листом відповідача від 27.06.2025 /а.с. 25/.

На звернення позивача від 16.06.2025 щодо пенсійного забезпечення Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 27.06.2025 /а.с. 25/ повідомило позивачу що обчислення пенсії проведено відповідно до пункту б статті 13 Закону №2262 за наявності календарної вислуги 15 років та страхового стажу 16 років у розмірі 25 відсотків грошового забезпечення (за 25 років - 50% та 6 років - 1%). Зазначило, що згідно статті 13 Закону України №2262 максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2 - 95 процентів.

В листі звернуто увагу, що наявна вислуга років та страховий стаж не перевищує максимального можливого розміру, визначеного статтею 13 Закону №2262.

Позивач, вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування основного розміру пенсії 56 процентів відповідних сум грошового забезпечення з обмеженням максимального розміру пенсії, під час здійснення перерахунку пенсії з 01.05.2025 року, звернувся до суду з вказаним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 9 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262-XII) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Статтею 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом в статті 1-2 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Стаття 2 Закону № 2262-XII визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до пункту б) статті 12 Закону № 2262-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія за вислугу років призначається: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Особам, які є особами з інвалідністю внаслідок війни, пенсія на визначених у цьому пункті умовах призначається незалежно від віку.

Статтею 13 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема:

а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони, Державному бюро розслідувань та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Закону № 2262-XII при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Предметом спору в даній справі є дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування основного розміру пенсії ОСОБА_1 у розмірі 56 процентів відповідних сум грошового забезпечення з обмеженням максимального розміру пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує з 29.04.2025 пенсію за вислугу років, обчислення якої проведено відповідно до пункту б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вислуга років - 31,8 (календ. 15,5), у розмірі 56% грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою - від 29.04.2025 (протоколом про призначення пенсії) /а.с. 58/ та листом відповідача від 27.06.2025 /а.с. 25/.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що відповідно до статті 13 Закону України №2262, а саме пункту "а", пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Суд звертає увагу, що необхідною умовою для призначення пенсії відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ є наявність необхідної календарної вислуги років - 20 років.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача календарна вислуга років ОСОБА_1 становить 15 років 5 місяців (загальна 31 рік 8 місяців), відтак пенсію позивачу призначено не за п. "а" статті 13 Закону, а відповідно до п. "б" цієї статті за наявності календарної вислуги 15 років та необхідного страхового стажу у розмірі 56 % із розрахунку: 25 років стажу - 50 % + 6 % (по 1 % за кожний з 6 років понад 25 років) .

Суд вказує, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23 сформувала такий правовий висновок: виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Тобто, пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої.

З огляду на викладене, суд вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області правомірно обчислено пенсію позивачу саме за пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та обраховано відсотковий розмір сум грошового забезпечення у розмірі 56 %.

Щодо посилань позивача про наявне у нього право на обчислення пенсії у розмірі 100% сум грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 13 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Суд вказує, що цією нормою передбачено максимальний загальний розмір пенсії таких осіб за наявності підстав для збільшення її.

Водночас, судом встановлено, що позивач не має достатньої кількості вислуги років щоб претендувати на максимально можливий розмір пенсії за вислугу років в розмірі 100% сум грошового забезпечення.

Таким чином, жодних правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.05.2025 у розмірі 100% відповідних сум грошового забезпечення у відповідача не було.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку проаналізувавши приписи законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач у межах спірних правовідносин діяв у відповідності до положень діючого законодавства.

Відтак, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 належить відмовити.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол