Справа № 522/1924/25-Е
Суддя: Федчишена Т. Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/1924/25-Е
Провадження № 2-а/522/166/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Федчишеної Т.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси через систему "Електронний Суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що на підставі постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № АВ/22442 від 25.09.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000,00 грн, оскільки, як зазначено в постанові,25.09.2024 о 13 год. 30 хв. було виявлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, під час дії воєнного стану та проведення мобілізації, у порушення абз. 2 пп. 10-1 п. 1 Додатку № 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не мав при собі військово-облікового документа.

Позивач з даною постановою не погоджується, вважає її такою, що прийнята з порушенням законодавства та підлягає скасуванню.

Зазначає, що він є членом громадського формування з охорони громадського порядку та поряд з іншими надає допомогу співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_2 у здійсненні їхньої діяльності.

25.09.2024 на території ІНФОРМАЦІЯ_2 під час несення ним варти йому особами у військовій формі, які є співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , після огляду паспорта та військового квитка, видано повістку № M/3464 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних; проходження військово-лікарської комісії 01.10.2024 на 10 год. 00 хв.

Незважаючи на те, що на вимогу працівників відповідача він пред`явив документи і повідомив, що він з 03.08.1998 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем реєстрації, йому було видано повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , хоча жодного відношення до нього позивач не має.

01.10.2024 на 10 год. 00 хв. він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , пред`явив повістку, проте його працівники не знайшли ані облікову справу, ані інформації щодо причетності позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що окрім повістки жодних інших документів відносно нього складено не було та про їхню наявність також його повідомлено не було.

При цьому він випадково дізнався про наявність виконавчого провадження, відкритого через несплату штрафу за спірною постановою.

Відповідно до військового квитка він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 03.08.1998, а відтак вважає, що він повинен з`являтися виключно до нього за викликом керівника та саме він правомочний здійснювати його виклик, інші ж мають право лише перевіряти документи.

Дані, які містяться у повістці про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 не містять інформації про повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач зазначає, що він вчасно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно знаходився на чергуваннях у ІНФОРМАЦІЯ_7 , умислу переховуватись чи ухилятись від отримання повісток, протоколів, постанов не мав. Співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_2 доведено до відома дані щодо осіб, які є членами громадського формування з охорони громадського порядку «Підрозділ сприяння правоохоронним органам», оскільки вони мають право знаходитись на території стратегічних об?єктів під час здійснення своєї діяльності. Вказаний факт надавав можливість належним чином повідомити ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення та вручити йому постанову безпосередньо. За місцем реєстрації також жодних листів він не отримував. Крім того, у постанові зазначено, що ОСОБА_3 при собі не мав військово-обліково документу, проте його дані у паспорті надавали можливість перевірити відомості про нього іншими засобами, до яких є доступ в електронних реєстрах.

Вважає, що належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт неперебування позивача на військовому обліку станом на дату складення оскаржуваної постанови, відповідачем у постанові не наведено.

Посилається на невиконання співробітниками відповідача вимог ст. 254 КУпАП, відповідно до якої протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вважає, що це свідчить про неналежне повідомлення з боку відповідача та формальний підхід до розгляду адміністративної справи.

Копія позовної заяви з доданими до неї документами направлена позивачем до електронного кабінету користувача ЄСІТС ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до положень ч. 2 ст. 161 КАС України, що підтверджується квитанцією № 2606195 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Також витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином засвідчені копії постанови № АВ/22442 від 25.09.2024 відносно ОСОБА_1 , а також усіх матеріалів, на підставі яких її прийнято.

Копію вказаної ухвали доставлено до електронного кабінету відповідача 17.02.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, наявною у матеріалах справи.

Відзив від відповідача на позовну заяву та копії витребуваних матеріалів до суду не надходили.

Таким чином, суд на підставі положень ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

25.09.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковником ОСОБА_2 прийнято постанову № АВ/22442 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень.

У постанові зазначено, що 25.09.2024 о 13 год. 30 хв. було виявлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, під час дії воєнного стану та проведення мобілізації, у порушення абз. 2 пп. 10-1 п. 1 Додатку № 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не мав при собі військово-обліковий документ.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 24.02.2022, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський зобов`язаний, з 17.07.2024, здійснювати фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

Відповідно до п.п. 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Процедура перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних і резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи, організація медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби закріплена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.

Відповідно до п. 25 Порядку громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Згідно з п. 49 вищевказаного Порядку у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Слід також зазначити, що відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024 передбачено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа (п.1).

Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): 1) в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); - у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ (п. 2 Порядку № 559).

Згідно з п. 3 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа увідомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).

Пунктом 6 Порядку визначено, що військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка; державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони; порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).

Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Згідно з п. 14 Порядку № 559 військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках, зокрема, якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст - військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру (пункт 17 Порядку № 559).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП врегульовано, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно з частиною першою статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з частиною першою статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3).

Приміткою до ст. 210 КУпАП, встановлено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Як слідує з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові відповідач посилається на порушення позивачем пп. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та зазначає, що позивач не мав при собі військово-облікового документа.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд ураховує, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.

Фактичні дані, які містяться в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що позивач не мав при собі військово-облікового документа. Відповідачем не надано доказів, на підставі яких він дійшов висновку про порушення позивачем правил військового обліку.

Також будь-яких доказів на спростування адміністративного позову відповідачем не надано.

Відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого рішення, відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду в частині витребування доказів від 17.02.2025 також не виконав.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем правил військового обліку за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнята відповідачем без достатніх доказів, які б підтверджували його вину за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 79 КАС України відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а отже й правомірності оскаржуваної постанови.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що діє в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Крім того, як зазначає позивач, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався без його участі, копії протоколу про адміністративне правопорушення усупереч вимогам ст. 254 КУпАП йому вручено не було.

Доказів складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача та вручення останньому його екземпляру, належного повідомлення позивача про час, дату та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності матеріали справи також не містять.

Усе наведене судом вище в сукупності є достатньо підставою для висновку про протиправність оскаржуваної постанови відповідача та її скасування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи те, що відповідач не довів правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що постанова т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковника ОСОБА_2 від 25.09.2024,якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 484, 48 грн (605, 60 грн х 0, 8) за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 242-246, 250, 272, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковника ОСОБА_2 № АВ/22442 від 25.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_8 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 484, 48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА