Справа № 520/2595/25
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 520/2595/25

адміністративне провадження № К/990/34591/25

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу адвоката Скребця Олега Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2025 року

у справі № 520/2595/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про скасування довідки,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

-визнати незаконним та скасувати рішення Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертиз», викладене у формі довідки №52 від 18.12.2024р. про невизнання інвалідом ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», викладене у формі довідки №52 від 18.12.2024р. про невизнання інвалідом ОСОБА_1 .

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2025 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 по справі № 520/2595/25 - скасовано.

Ухвалено постанову, якою відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" про скасування довідки.

Не погоджуючись із постановою апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2025 року касаційну скаргу адвоката Скребця Олега Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , повернуто особі, яка її подала.

15 серпня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга у новій редакції.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження та зазначає, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не враховано постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 9901/256/19, постанови Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі №753/22154/16-а, від 30 квітня 2020 року у справі №826/15692/16.

Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України в касаційній скарзі зазначається норма права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні; висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні; висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду із зазначенням дати її прийняття та номеру справи; обґрунтування подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

При цьому необхідно виходити з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанції у цій справі норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

При цьому, обов`язковою умовою є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду та у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Разом з тим, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.

Отже, в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, необхідно указати конкретну норму права (пункт, частина, стаття), яка застосована судом без урахування висновку Верховного Суду

Однак, посилаючись на неврахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, заявник не вказує конкретну норму права, яку застосовано судом апеляційної інстанції без урахування висновку Верховного Суду. Скаржник лише зазначає постанови Верховного Суду, які, на його думку, не було враховано судами попередніх інстанцій, що не є належним обґрунтуванням пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України.

Окрім того, скаржник посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

В обґрунтування скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах стосовно повноважень відповідача на прийняття рішення, яке оскаржується, щодо проведення повторного огляду та прийняття рішення про невизнання інвалідом позивача, а саме щодо:

- … виключних повноважень ліквідатора суб`єкта владних повноважень на прийняття та/або скасування попередніх рішень вказаного суб`єкта владних повноважень саме ліквідатором…, а не іншою особою в період ліквідаційної процедури такого суб`єкту»;

- «… чи має право Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» на скасування рішення свого підрозділу Міжрайонно-Шевченківського МСЕК (яка перебуває у складі КЗОЗ «ОЦМСЕ») чи це є виключним правом Центральним органом МСЕК МОЗ…»;

- … чи має право Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» провести повторний огляд особи (інваліда) без його заяви та рішення суду про проведення вказаного огляду….»;

- «… чи має право в період ліквідаційної процедури припинення Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» особа одноособово (не включена до складу ліквідаційної комісії) самостійно прийняти рішення щодо скасування рішення про визнання особи інвалідом, без колегіального перегляду вказаного питання зі складу уповноважених на то осіб призначених ліквідатором…»;

- «… чи має зворотною дію у часі рішення суб`єкту владних повноважень (у стадії припинення) Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» станом на 16.12.2024р. скасувати рішення Міжрайонної Шевченківського МСЕК (яка перебуває у складі КЗОЗ «ОЦМСЕ») з моменту його прийняття з 31.07.2023р…»;

- «… чи може суб`єкт владних повноважень (у стадії припинення) Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» станом на 16.12.2024р. скасувати рішення Міжрайонної Шевченківського МСЕК (яка перебуває у складі КЗОЗ «ОЦМСЕ») яка втратила свою чинність станом на 25.07.2024р. …».

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

З огляду на вище зазначене, посилаючись на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, скаржник має вказати конкретну норму права (пункт, частина, стаття), яку було застосовано неправильно, однак з касаційної скарги є незрозумілим щодо якої норми права відсутній висновок Верховного Суду. Фактично скаржник просить надати відповідь на ряд питань стосовно повноважень відповідного органу щодо визнання особи інвалідом, що не є належною підставою для звернення до Верховного Суду.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

У зв`язку з перебуванням судді-доповідача у відпустці, вирішення питання щодо цієї касаційної скарги здійснено після її виходу.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу адвоката Скребця Олега Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2025 року у справі № 520/2595/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про скасування довідки - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська