Справа № 640/35522/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 вересня 2025 року (14 год. 32хв.)Справа № 640/35522/21 ЗП/280/1038/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Власов В.В.,

представників сторін:

позивача Володимирський Я.В.,

відповідача Ляшенко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул.Шолуденка, буд. 33/19, )

до Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" (02094, м. Київ, б.Верховної Ради, буд. 34, )

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, податкового боргу у розмірі 296 872 265,19 гривень (згідно уточненої позовної заяви від 18.08.2025).

В обґрунтування позовних вимог позивач зокрема зазначив, що у відповідача є податковий борг у розмірі 296 872 265,19 грн, а саме: зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 132 764 699,46 грн, зі сплати податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 113 982 732,10 грн, зі сплати екологічного податку (надходжень від викидів забруднюючих речовин у розмірі) у розмірі 2 272 540,83 грн, зі сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) у розмірі 470 215,75 грн, зі сплати акцизного податку на пальне у розмірі 47 381 968,11 грн, зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 108,94 грн. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 296 872 265,19 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що позивач надав витяги з інтегрованих карток платника податку (ІКП), які самі по собі не підтверджують ані правомірність виникнення боргу, ані його розмір. Згідно з позицією Верховного Суду (постанова від 05.04.2021 у справі №480/11185/19), ІКП є лише обліковими документами, які не замінюють: рішення про визначення грошового зобов`язання; податкових повідомлень-рішень; узгоджених актів перевірок. Інтегровані картки не містять юридичних підстав виникнення податкового боргу, не підписані, не мають відомостей про джерело формування боргу. Крім того, згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається. Позивач не надав жодного належного доказу на підтвердження правомірності своїх вимог. Крім того, зазначає про порушення строків давності стягнення податкового боргу, оскільки частина заявленої суми охоплює періоди 20132019 років, а відповідно до п. 102.1 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право визначати грошові зобов`язання не пізніше закінчення 1095 днів з дня виникнення податкового обов`язку. Таким чином, подання розрахунку у 2025 році без належних пояснень свідчить про можливе пропущення строків давності. У задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

14.04.2025 матеріали адміністративної справи надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025 зазначену справу передано на розгляд головуючому судді Конишевій О.В.

Ухвалою суду від 21.04.2025 прийнято до провадження справу № 640/35522/21 (провадження ЗП/280/1038/25), справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 19.05.2025.

Ухвалою суду від 19.05.2025 відкладено судове засідання на 04.06.2025.

Протокольною ухвалою суду від 04.06.2025 відкладено судове засідання на 16.06.2025.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.06.2025 перейдено до розгляду справи № 640/35522/21 (провадження ЗП/280/1038/25), за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 30.07.2025 року

Протокольною ухвалою суду від 30.07.2025 відкладено підготовче засідання на 18.08.2025.

Ухвалою суду від 18.08.2025 продовжено строк проведення підготовчого засідання на 26.08.2025.

Протокольною ухвалою суду від 26.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 17.09.2025.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно з відомостями інформаційно-комунікаційної системи Державної податкової служби «Податковий блок» за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 296 872 265,19 грн.

Вказана заборгованість виникла у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань, у встановлені законодавством строки, що підтверджується детальними розрахунками податкового боргу та інтегрованими картками.

Податковий борг зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 132 764 699,46 грн виник на підставі:

- Податкової декларації з податку на додану вартість від 18.07.2017;

- Податкової декларації з податку на додану вартість від 19.04.2017;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Р') № від 22.09.2015;

- Податкової декларації з податку на додану вартість від 18.08.2017;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Н') № від 14.08.2017;

- Податкової декларації з податку на додану вартість від 16.05.2017;

- Податкової декларації з податку на додану вартість від 16.06.2017;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Н') № від 12.12.2017;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Р') № від 03.12.2015;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') № від 05.02.2018;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') № від 05.02.2018;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'ПС') № від 28.07.2017;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') № 024142411 від 11.11.2019;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Н') № 026279409 від 14.11.2019.

Відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України позивачем було донараховано пеню у розмірі 39 137 055,44 грн.

Податковий борг зі сплати податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 113 982 732,10 грн виник на підставі:

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Р') № від 22.09.2015;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') № від 14.08.2017;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') № від 11.01.2020;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') № від 11.01.2020.

Крім того, відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України позивачем було донараховано пеню у розмірі 53 769 416,75 грн.

Податковий борг зі сплати екологічного податку (надходжень від викидів забруднюючих речовин у розмірі) у розмірі 2 272 540,83 грн виник на підставі:

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Р') № від 22.09.2015;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') № від 28.12.2019.

Відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України позивачем було донараховано пеню у розмірі 596 337,90 грн.

Податковий борг зі сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) у розмірі 470 215,75 грн виник на підставі:

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'ПС') № від 27.02.2017;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') N від 10.08.2020.

Крім того, відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України позивачем було донараховано пеню у розмірі 31 744,75 грн.

Податковий борг зі сплати акцизного податку на пальне у розмірі 47 381 968,11 грн виник на підставі:

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Р') № від 22.09.2015;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Р') № від 22.09.2015;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'ПС') № від 16.08.2018;

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') № від 20.12.2019.

Відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України позивачем було донараховано пеню у розмірі 13 912 268,79 грн.

Податковий борг зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 108,94 грн виник на підставі:

- Податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') N від 08.01.2019.

Відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України позивачем було донараховано пеню у розмірі 14,33 грн.

Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 296 872 265,19 грн, а саме: зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 132 764 699,46 грн, зі сплати податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 113 982 732,10 грн, зі сплати екологічного податку (надходжень від викидів забруднюючих речовин у розмірі) у розмірі 2 272 540,83 грн, зі сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) у розмірі 470 215,75 грн, зі сплати акцизного податку на пальне у розмірі 47 381 968,11 грн, зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 108,94 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не сплатив вказані суми заборгованості у встановлені законодавством строки, позивач звернувся до суду із даним позовом.

При вирішення даного спору по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями рішеннями: № від 22.09.2015, № від 22.09.2015, № від 22.09.2015, № від 22.09.2015, відповідач скористався правом на судове оскарження, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (справа №826/4550/16). За результатами розгляду справи №826/4550/16 постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2017, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2017, у задоволенні позову Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" відмовлено. Постановою Верховного суду від 16.02.2021 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду залишено без змін.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням -рішенням № від 03.12.2015, відповідач скористався правом на судове оскарження, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення (справа №826/7921/16). За результатами розгляду справи №826/7921/16 постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2017, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018, у задоволенні позову Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням -рішенням № від 27.02.2017, відповідач скористався правом на судове оскарження, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДФС України про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення (справа № 826/6553/17). За результатами розгляду справи № 826/6553/17 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2018,яке набрало законної сили 17.09.2018, у задоволенні позову Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" відмовлено повністю.

Тобто, сума податкових зобов`язань, визначена позивачем в податкових повідомленнях -рішеннях є узгодженою.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Відповідачем були подані до контролюючого органу податкової декларації з податку на додану вартість.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, визначені відповідачем у податкових деклараціях суми зобов`язань є узгодженими.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Однак, як вбачається із матеріалів справи у визначений в пункті 57.1 статті 57 ПК України строк, відповідачем не сплачено вказаної суми грошових зобов`язань, що свідчить про те, що така заборгованість є узгодженою.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У зазначені строки податкове зобов`язання відповідачем не сплачено, а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України вважається сумою податкового боргу.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, податковим органом вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.4 Розділу 3 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджено Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п.59.3 та п.59.4 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, на адресу відповідача, засобами поштового зв`язку була надіслана рекомендованим листом з повідомленням податкова вимога №21-17 року від 09.09.2016.

Відповідно до вимог п.59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Вказана вимога в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалась, доказів іншого відповідачем не надано.

Згідно з пунктом 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п. 95.1 -95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав.

Стосовно твердження відповідача про відсутність підстав для стягнення податкового боргу у зв`язку із закінченням строку стягнення, встановленого пунктом 102.4 статті 102 ПК України, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

З аналізу вказаної норми законодавства слід прийти до висновку, що дійсно податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що відповідач не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями рішеннями № від 22.09.2015, № від 22.09.2015, № від 22.09.2015, № від 22.09.2015, № від 03.12.2015, № від 27.02.2017 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про їх скасування. Постановами Окружного адміністративного суду міста Києва у задоволенні позову Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" було відмовлено.

Враховуючи, що платіж стягується за рішенням суду, а відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним, суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем порушено приписи пункту 102.4 статті 102 ПК України, тобто пропущено строк, протягом якого податковий орган мав можливість здійснювати заходи з погашення податкового боргу платника податків.

Крім того, суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID- 19) від 13.05.2020 № 591-IX внесено зміни, зокрема, до Податкового кодексу України щодо термінів зупинення перебігу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме пунктом 52-2 встановлено: «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний, день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу».

Вказані положення неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому підлягають застосуванню. Отже, позивачем не пропущений строк звернення до суду.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 296 872 265,19 грн, який в добровільному порядку не погашений, а тому наявні підстави для його стягнення за рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналіз зазначених вище вимог законодавства, наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в порушення вимог законодавства не сплачено суму податкового боргу, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул.Шолуденка, буд. 33/19, ) до Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" (02094, м. Київ, б.Верховної Ради, буд. 34, ) задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Державне підприємство "Укртранснафтопродукт" та за рахунок готівки податковий борг у розмірі 296 872 265,19 грн (двісті дев`яносто шість мільйонів вісімсот сімдесят дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень 19 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 25.09.2025.

Суддя О.В. Конишева