Справа № 640/19959/19
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 рокусправа № 640/19959/19
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ТЕТІС» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «ТЕТІС» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10 липня 2019 року №, №, № та від 24 вересня 2019 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки в акті перевірки Приватного акціонерного товариства «ТЕТІС» містять відомості про виявлені порушення, факт існування яких не підтверджений належними доказами, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені всупереч законодавству, що регулює спірні правовідносини. Просив адміністративний позов задоволити повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ТЕТІС» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019року прийнято заяву позивача про зміну предмету позову та вирішено здійснювати розгляд справи №640/19959/19 про:

- визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10 липня 2019 року №, №, № та від 24 вересня 2019 року №;

- визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 31 жовтня 2019 року №24391-10;

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про №24391-10 про опис майна у податкову заставу;

- зобов`язання Головне управління Державної податкової служби у місті Києві вилучити з інтегрованої картки платника Приватного акціонерного товариства «ТЕТІС» запис про наявність податкового боргу згідно податкових повідомлень-рішень від 10 липня 2019 року №, №, № та від 24 вересня 2019 року №, податкової вимоги від 31 жовтня 2019 року №24391-10.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень. Вважає, оспорювані рішення правомірними та такими, що прийняті в межах повноважень, наданих чинним законодавством. Тому, доводи позивача про протиправність рішень не відповідають дійсності. Крім цього, відповідач зазначив, що станом на 30.10.2019 інтегрованих картках платника податків ПАТ «ТЕТІС» (код 03386313) за кодом класифікації доходів бюджету 14010100 (ПОДАТОК НА ДОДАНУ ВАРТІСТЬ ІЗ ВИРОБЛЕНИХ В УКРАЇНІ ТОВАРІВ(РОБІТ, ПОСЛУГ)) обліковується заборгованість в сумі 160543,45 грн. та за кодом класифікації доходів бюджету 11021000 (ПОДАТОК НА ПРИБУТОК ПРИВАТНИХ ПІДПРИЄМСТВ) обліковується заборгованість в сумі 81677,05 грн. Вищевказана сума боргу виникла: 1) пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 та п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, ст. З, 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п.5, 10 П(С)БО 15 "Дохід", п.1, 6, 17, 18, 19 та 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 № 318, ч.2 ст. 1, п.1,2,3 ст. 549, ст. 773 та ст..776 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV, із змінами і доповненнями, та абз.5 ч.І ст. 4, п.1 ст.250 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-IV, із змінами і доповненнями, в результаті чого: занижено податок на прибуток підприємства, що підлягає сплаті до бюджету, всього у сумі 116 433 грн.; 2) п.185.1 ст.185 , п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189 та п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 на загальну суму 119925,00грн. Також, відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційних систем в інтегрованій картці ПАТ «ТЕТІС» обліковується податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робі, послуг) у сумі 160543,45 гривень та податку на прибуток приватних підприємств у сумі 81677,05 гривень. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

15 січня 2021 року представником позивача подано заяву про зміну предмета позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року в прийнятті заяви представника Приватного акціонерного товариства «ТЕТІС» про зміну предмета позову, зареєстрованої Відділом документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярією) Окружного адміністративного суду міста Києва 18 січня 2021 року, - відмовлено.

16 березня 2021 року Відділом документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярією) Окружного адміністративного суду міста Києва зареєстровано клопотання представника про повернення сплаченого при поданні вказаної заяви судового збору.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 клопотання представника позивача про повернення судового збору задоволено. Повернуто Приватному акціонерному товариству «ТЕТІС» з Державного бюджету України судовий збір у сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок), сплачений згідно платіжного доручення від 12.01.2021 №21.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом (пункт 3 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX).

Разом з цим, на виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) та визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок № 399).

Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

Відповідно до п. 19 Порядку №399 відповідальною особою протягом семи робочих днів після отримання результатів автоматизованого розподілу судових справ на підставі протоколу формується перелік судових справ у електронній формі із застосуванням КЕП за формою, визначеною у додатку 3 до Порядку, про визначені суди із зазначенням єдиних унікальних номерів судових справ.

Згідно з Додатком 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва справу №640/19959/19 визначено розглядати Львівському окружному адміністративному суду.

Справа надіслана Київським окружним адміністративним судом до Львівського окружного адміністративного суду для розгляду та надійшла до суду 31.01.2025, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі за вхідним №8269.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Лунь З.І.

Ухвалою суду від 04.02.2025 прийнято адміністративну справу №640/19959/19 до провадження судді Лунь З.І. та продовжено розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами зі стадії розгляду справи по суті.

Представником відповідача через Підсистему «Електронний суд» подано додаткові пояснення по справі, в яких зазначає, що ПрАТ «ТЕТІС» з 01.02.2019 не перерахувало розмір орендної плати, з урахуванням збільшення оціночної вартості майна та не уклало додаткову угоду з орендарем. Отже, ПрАТ «ТЕТІС» повино було збільшити розмір орендної плати з 01.02.2019 з урахуванням збільшення оціночної вартості майнового комплексу на 12,06 грн. за 1 м. кв. офісного приміщення та на 6,44 грн. за 1 м. кв. складського приміщення відповідно, а саме: ОПКМ= (ЕОМК/ПМК* ОСНМ*(100 %+СЗК))/12 місяців. Перерахована орендна плата за місяць без ПДВ за 1 м. кв. становить 130,66 грн. за офісне приміщення та 69,69 грн. за складське. Відповідно різниця орендної плати за місяць без ПДВ за 1 м. кв. становить: 12,06 грн. для офісного приміщення; 6,44 грн. для складського приміщення. Сума різниці по орендні платі за місяць без ПДВ за: офісні приміщення 2 938 м. кв. становить 35 432,28 грн.; складські приміщення 3 562 м. кв. становить 22 939,28 гривень. Таким чином, перевіркою встановлено, що ПрАТ «ТЕТІС» в порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, ст.3, ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.5, п.10 П(С)БО 15 «Дохід» занижено дохід від наданих послуг з оренди, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування за 1 квартал 2019 року на суму 116 743 грн. та занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 23 348 грн., в тому числі: за лютий 2019 року -11 674 грн.; березень 2019 року 11 674 гривень. Крім того, протягом 2016-2019 років ПрАТ «ТЕТІС» відносило до складу витрат на збут вартість рекламних листівок «Аквабаланс» в розмірі 222 622 грн., що придбані за власні кошти у ТОВ «ЛІТЕРА-ДРУК», та розповсюдженням яких займалось ПрАТ «ТЕТІС» за свій рахунок. Внаслідок чого, було завищено витрати на збут на вартість рекламних листівок «Аквабаланс», придбаних за власні кошти у ТОВ «ЛІТЕРА-ДРУК» на суму 222 622 грн. та занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 45 439 грн., в тому числі за: січень 2016 року 2 964 грн.; жовтень 2016 року 5 988 грн.; листопад 2016 року 1 996 грн.; березень 2017 року 4 320 грн.; квітень 2017 року 7 200 грн.; серпень 2017 року 6 083 грн.; січень 2018 року 5 999 грн.; червень 2018 року 5 400 грн.; січень 2019 року 4 575 гривень. Також, ПрАТ «ТЕТІС» відносило до складу «Адміністративних витрат» та «Витрат на збут» вартість ремонтів та технічного обслуговування автомобіля Peugeot Boxer, державний номер НОМЕР_1 за період з 24.07.2017 по 16.06.2017, в якому строк лізінгу автомобіля закінчився (18.04.2017), а переоформлення автомобіля шляхом купівлі та введення його в експлуатацію не відбулись, на загальну суму 73 965 грн., крім того ПДВ 14 793,0 гривень. Отже, ПрАТ «ТЕТІС» в порушення вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК Україгіи, п.1 та 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 № 318, завищено адміністративні витрати та витрати на збут на вартість ремонтів та технічного обслуговування автомобіля, який не є власним чи орендованим, та які відповідно не є витратами підприємства на суму 73 965,0 грн. Представник відповідача зазначив ще, що перевіркою встановлено 41 факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригувань у Єдиному реєстрі податкових накладних, за період з 01.01.2016 по 31.03.2019. Просив відмовити у задоволенні позову повністю та врахувати ці пояснення під час розгляду справи по суті.

Суд встановив таке.

Приватне акціонерне товариство «ТЕТІС» () зареєстроване, як юридична особа, 27.04.1995, за адресою: : 04212, м. Київ, вул Богатирська буд. 1., що підтверджується Інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що розміщена на офіційному сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), набуло правового статусу суб`єкта господарювання юридичної особи, як платник податків, зборів (обов`язкових платежів), знаходиться на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТзОВ є, зокрема: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна

Інші види діяльності: Виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки, Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, Торгівля електроенергією.

Взято на податковий облік 30.04.1995 за №120 в ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

У періоді, який перевірявся, ПрАТ «ТЕТІС» було платником: по податку на прибуток приватних підприємств; податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг); податку на доходи фізичних осіб, що сплачений податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати; єдиного соціального внеску; акцизного податку на транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів), податку на транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів); податку на нерухоме майно; земельного податку з юридичних осіб; по орендної плати з юридичних осіб;рентної плати за спецвикористання води;військового збору.

ПрАТ «ТЕТІС» консолідовано податки не сплачувало.

У періоді, за який проводилась перевірка, ПрАТ «ТЕТІС» було зареєстровано платником ПДВ з 27.06.1997, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість від 31.05.2011 №100338688, індивідуальний податковий номер 0. Перереєстроване згідно свідоцтва від 10.04.2017 № 200335261, яке було діючим на момент проведення перевірки та на дату реєстрації акта перевірки.

На підставі направлень від 14.05.2019 №258/26-15-14-07-02-18, №259/26-15-14-07-02-18, №1223/26-15-14-03-04-18, №1031/26-15-42-08, №1223/26-15-14-03-04-18 та від 17.05.2019 №4778/26-15-14-09-01, виданих Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі статтей 20, 77, 82 Податкового кодексу України та наказу про проведення планової виїзної перевірки №5089 від 26.04.2019, проведена документальна планова виїзна перевірка ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТЕТІС» (код 03386313) (далі ПрАТ «ТЕТІС»), з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.03.2019.

Під час проведення перевірки встановлено, що основною діяльністю ПрАТ «ТЕТІС» є надання в оренду й експлуатацію власного нерухомого майна.

З урахуванням вимог пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п. 85.2, п.85.4 ст. 85 ПК України, у ході проведення перевірки ПрАТ «ТЕТІС» вручено запити про надання пояснень та їх документального підтвердження: від 14.05.2019 № 1 щодо надання документів, що засвідчують фінансово-господарські взаємовідносини з контрагентами, первинних бухгалтерських документів на підставі яких здійснювалось відображення операцій з поставки/придбання товарів (робіт, послуг) за період з 01.01.2016 по 31.03.2019;від 28.05.2019 № 2 щодо надання обсягів технологічних витрат електричної енергії на кожному із класів напруги, щодо розшифровки та обґрунтування розрахунку місячної орендної плати приміщень, розрахунки амортизації за період з 01.01.2016 по 31.03.2019.

Первинні документи, документи бухгалтерського обліку та інші документи, що пов`язані з предметом перевірки, було надано до перевірки за податковою адресою ПрАТ «ТЕТІС».

За результатами перевірки складено а Акт №122/26-15-14-07-02-10/03386313 від 10.06.2019 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «ТЕТІС», у висновках якого зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем:

-1) пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 та п. 138.1 ст. 138 ПК Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, ст. З, 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п.5, 10 П(С)БО 15 "Дохід", п.1, 6, 17, 18, 19 та 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 № 318, ч.2 ст. 1, п.1,2,3 ст. 549, ст. 773 та ст..776 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV, із змінами і доповненнями, та абз.5 ч.І ст. 4, п.1 ст.250 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-IV, із змінами і доповненями,, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства, що підлягає сплаті до бюджету, всього у сумі 116 433 грн., в тому числі за:

2016рік - 25 109,0 грн.;

1 кв. 2017 року -9 520,0 грн.;

1 п/р. 2017 року-29 323,0 грн.;

З квартали 2017 року - 34 797,0 грн.;

2017рік - 34 935,0 грн.;

1 кв. 2018 року - 17 055,0 грн.;

1 п/р. 2018 року - 27 931,0 грн.;

З квартали 2018 року - 27 931,0 грн.;

2018рік-27 931,0 грн.;

1кв. 2019 року -28 458 гривні.

2) п.п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189 та п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 на загальну суму на 119 925,0 грн., в тому числі по періодам.

-січень 2016 року у сумі 7298 грн.;

-лютий 2016 року у сумі 721 грн.;

-березень 2016 року у сумі 367 грн.;

-квітень 2016 року у сумі 3414 грн.;

-травень 2016 року у сумі 258 грн.;

-червень 2016 року у сумі 1693 грн.;

-липень 2016 року у сумі 505 грн.;

-серпень 2016 року у сумі 1109 грн.;

-живтень 2016 року у сумі 9162 грн.;

-листопад 2016 року у сумі 2340 грн.;

-лютий 2017 року у сумі 2348 грн.;

-березень 2017 року у сумі 4320 грн.;

-квітень 2017 року у сумі 20316 грн.;

-травень 2017 року у сумі 1444 грн.;

-червень 2017 року у сумі 233 гривень.

-серпень 2017 року у сумі 6083 грн.;

-вересень 2017 року у сумі 4 грн.;

-грудень 2017 року у сумі 4 грн.;

-січень 2018 року у сумі 9622,0 грн.;

-лютий 2018 року у сумі 5232,0 грн.;

-березень 2018 року у сумі 2478,0 грн.;

-квітень 2018 року у сумі 4127,0 грн.;

-травень 2018 року у сумі 2485,0 грн.;

-червень 2018 року у сумі 6411,0 грн.;

-липень 2018року у сумі 8 грн.;

-серпень 2018 року у сумі 4 грн.;

-вересень 2018 року у сумі 3 грн.;

-жовтень 2018 року у сумі 9 грн.;

-січень 2019 року у сумі 4575 грн.;

-лютий 2019 року у сумі 11674 грн.;

-березень 2019 року у сумі 11678 гривень.

3) п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, що призвело до несвоєчасної реєстрації протягом перевіряємого періоду 41 податкової накладної та/або розрахунку коригувань у Єдиному реєстрі податкових накладних, за період з 01.01.2016 по 31.03.2019.

4) пп.198.5 ст.198. та п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, що призвело до не реєстрації протягом перевіряємого періоду податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 119 900,0 гривень.

5) п.8, п.9, п.10, п. 11 статті 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та

облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п. 4 розділу

IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, що призвело до несвоєчасної сплати єдиного внеску за грудень 2017.

25.06.2019 не погодившись з висновком акту №122/26-15-14-07-02-10/03386313 від 10.06.2019 ПрАТ «ТЕТІС» було подано Заперечення до Головного управлінням ДФС у м. Києві.

За результатами розгляду заперечень Головним управлінням ДФС у м. Києві встановлено, що ПрАТ «ТЕТІС»:

- відносило до складу «Адміністративних витрат» та «Витрат на збут» вартість ремонтів та технічного звування автомобіля Peugeot Boxer, державний номер НОМЕР_1 за період з 24.07.2017 16.2017, в якому строк лізінгу автомобіля закінчився (18.04.2017), а переоформлення біля шляхом купівлі та введення його в експлуатацію не відбулись, відповідно «ТЕТІС» в порушення п.198.5 ст.198 ПК України не нараховані податкові зобов`язання на вартість списаних робіт по ремонту та технічному обслуговуванню автомобіля, який таєним чи орендованим (зв`язку з тим, що вони не можуть бути використані в межах .арської діяльності підприємства), що призвело до заниження податкових зобов`язань з загальній сумі 14 793,0 грн., в тому числі по періодах: квітень 2017 року у сумі 13116 грн.; травень 2017 року у сумі 1444 грн.;червень 2017 року у сумі 233 гривень.

відносило до складу «Адміністративних витрат» та «Витрат на збут» вартість ремонтів та технічного обслуговування автомобіля Peugeot Boxer, державний номер НОМЕР_1 за період з 24.07.2017 по 16.06.2017, в якому строк лізінгу автомобіля закінчився (18.04.2017), а переоформлення автомобіля шляхом купівлі та введення його в експлуатацію не відбулись, відповідно ПрАТ «ТЕТІС» в порушення п.198.5 ст.198 ПК України не нараховані податкові зобов`язання з ПДВ на вартість списаних робіт по ремонту та технічному обслуговуванню автомобіля, який не є власним чи орендованим (зв`язку з тим, що вони не можуть бути використані в межах І господарської діяльності підприємства), що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ в загальній сумі 14 793,0 грн., в тому числі по періодах: квітень 2017 року у сумі 131.16 грн.; травень 2017 року у сумі 1444 грн.; червень 2017 року у сумі 233 гривень.

За результатами розгляду заперечення, висновки акта від 10.06.2019 № 122/26-15-14-07-12-10/03386313 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «ТЕТІС» (код 03386313) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.03.2019» викладено у наступній редакції»:

«Перевіркою ПрАТ «ТЕТІС» встановлені порушення:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 та п. 138.1 ст. 138 ПК Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, ст.3, 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п.5, 10 П(С)БО 15 "Дохід", п.1, 6, 17, 18, 19 та 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 № 318, ч.2 ст. 1, п.1,2,3 ст. 549 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV, із змінами і доповненнями, та абз.5 ч.І ст. 4, п.1 ст.250 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-IV, із змінами і доповненнями, в результаті чого: занижено податок на прибуток підприємства, що підлягає сплаті до бюджету, всього у сумі 100 015 грн., в тому числі за:

2016рік - 10 804,0 грн.;

1 кв. 2017року-7 407,0 грн.;

1 п/р. 2017року-27 210,0 грн.;

З квартали 2017року - 32 684,0 грн.;

2017рік - 32 822,0 грн.;

1 кв. 2018року - 17 055,0 грн.;

1 п/р. 2018року - 27 931,0 грн.;

З квартали 2018року - 27 931,0 грн.;

2018рік - 27 931,0 грн.;

1кв. 2019 року -28 458 гривні.

2) п.185.1 ст.185 , п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189 та п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 на загальну суму 101 683,0 грн., в тому числі по періодам:

-січень 2016 року у сумі 2964 грн.;

-березень 2016 року у сумі 25 грн.;

-жовтень 2016 року у сумі 5988 грн.;

-листопад 2016 року у сумі 1996 грн.;

-березень 2017 року у сумі 4320 грн.;

-квітень 2017 року у сумі 20316 грн.;

-травень 2017 року у сумі 1444 грн.;

-червень 2017 року у сумі 233 грн.;

-серпень 2017 року у сумі 6083 грн.;

-вересень 2017 року у сумі 4 грн.;

-грудень 2017 року у сумі 4 грн.;

-січень 2018 року у сумі 9622,0 грн.;

-лютий 2018 року у сумі 5232,0 грн.;

-березень 2018 року у сумі 2478,0 грн.;

-квітень 2018 року у сумі 4127,0 грн.;

-травень 2018 року у сумі 2485,0 грн.;

-червень 2018 року у сумі 6411,0 грн.;

-липень 2018року у сумі 8 грн.;

-серпень 2018 року у сумі 4 грн.;

-вересень 2018 року у сумі 3 грн.;

-жовтень 2018 року у сумі 9 грн.;

-січень 2019 року у сумі 4575 грн.;

-лютий 2019 року у сумі 11674 грн.;

-березень 2019 року у сумі 11678 гривень.

3) п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, що призвело до несвоєчасної реєстрації протягом перевіряємого періоду -і податкової накладної та/або розрахунку коригувань у Єдиному реєстрі податкових накладних, за період з 01.01.2016 по 31.03.2019.

4) пп.198.5 ст.198. та п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, що призвело до не реєстрації протягом перевіряємого періоду податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 101 658,0 гривень.

5)п.8, п.9, п.10, п. 11 статті 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік дикого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п. 4 розділу IV інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, що призвело до несвоєчасної сплати єдиного внеску за грудень 2017.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у м.Києві склало податкові повідомлення-рішення від 10.07.2019:

№ , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 125018,75грн. (у т.ч. за податковим зобов`язанням 100015,00грн. та 25003,75 грн. за штрафними санкціями).

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем по податку на додану вартість на суму 123367,50грн. (за податковим зобов`язанням 98694,00грн. та 24673,50 грн. за штрафними санкціями).

№, яким застосовано штрафні санкції за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних в розмірі 10%-255,09грн., за затримку реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних в розмірі 20% - 152,80грн. та за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/ розрахунків коригування штраф в розмірі 50% - 49347,0грн.

22.07.2019 позивач подав скаргу за вих.№30308/6 на податкові повідомлення-рішення від 10.07.2019 № , №, № до ДФС України.

Рішенням Державної податкової служби України від 19.09.2019 р. №2452/6/99-00-08-05-01 про результати розгляду скарги, скарга позивача була частково задоволена. Скасоване податкове повідомлення -рішення від 10.07.2019 № в частині завищення витрат інших операційних витрат на суму 47616 грн. та в частині завищення адміністративних витрат та витрат на збут на вартість списаного палива по автомобілях, що не використовувались в господарській діяльності та перебували в ремонті на суму 76887 грн. і у відповідних частинах штрафні санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення від 10.07.2019 р. №, № залишено без змін.

З урахуванням рішення ДПС України від 19.09.2019 №2452/6/99-00-08-05-01 відповідачем було прийнято нове податкове повідомлення-рішення № від 24 .09.2019, яким визначено ПрАТ «ТЕТІС» суму податкового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 77 604 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 19 401 грн.

Крім того, ГУ ДПС у м.Києві (правонаступник ГУ ДФС у м.Києві) виставило податкову вимогу від 31.10.2019 №24391-10, відповідно до якої станом на 30.10.2019 сума податкового боргу ПрАТ «ТЕТІС» становить 242220,50 грн, в тому числі:

- з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 81677,05 грн, з яких основний платіж 44989,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 19401,00 грн, пеня 17287,05 грн;

- з податку на додану вартість в сумі 160543,45 грн, з яких основний платіж 460543,45грн, штрафні (фінансові) санкції 00,00 грн, пеня 00,00грн.

Також, ГУ ДПС у м.Києві 31.10.2019 винесено рішення №24391-10 щодо ПрАТ «ТЕТІС» про опис майна у податкову заставу.

Позивач, вважаючи податкову вимогу, рішення про опис майна у податкову заставу та податкові повідомлення-рішення протиправними, оскаржив їх до суду, звернувшись з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.І ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з п. 5 П(С)БО 15 «Дохід», дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства),, за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Відповідно до п. 10 П(С)БО 15 «Дохід», результат операції з надання послуг може бути достовірно оцінений за наявності всіх наведених нижче умов:

можливості достовірної оцінки ДОХОДУ';

імовірності надходження економічних вигод від надання послуг;

можливості достовірної оцінки ступеня завершеності надання послуг на дату балансу;

можливості достовірної оцінки витрат, здійснених для надання послуг та необхідних для їх завершення.

Відповідно до п. 11 П(С)БО 15 «Дохід», оцінка ступеня завершеності операції з надання послуг проводиться:

вивченням виконаної роботи;

визначенням питомої ваги обсягу послуг, наданих на певну дату, у загальному обсязі послуг, які мають бути надані;

визначенням питомої ваги витрат, яких зазнає підприємство у зв`язку із наданням послуг, у загальній очікуваній сумі таких витрат. Сума витрат, здійснених на певну дату, включає тільки ті витрати, які відображають обсяг наданих послуг на цю саму дату.

Згідно з п. 21 П(С)БО 15 «Дохід», доход відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Відповідно до пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з п. 1 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 №318 (далі - П(С)БО 16), - це Положення (стандарт) визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.

Згідно з п. 6 П(С)БО 16 , витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п.17 П(С)БО 16, витрати, пов`язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати.

Згідно до п.18 П(С)БО 16, до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством:

загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо);

витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу;

витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона);

винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо);

витрати на зв`язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо);

амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання;

витрати на врегулювання спорів у судових органах;

податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг);

плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти;

інші витрати загальногосподарського призначення.

Відповідно до п.19 П(С)БО 16, витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг):

витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції;

витрати на ремонт тари;

оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут;

витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг);

витрати на передпродажну підготовку товарів;

витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом;

витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона);

витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки;

витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування;

витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства;

витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства;

інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.

Згідно з п.185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а)постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б)постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в)ввезення товарів на митну територію України;

г)вивезення товарів за межі митної території України;

Відповідно до п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з . урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів таеліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення.

Згідно з п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а)в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б)в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в)в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г)в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до п. 123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Неустойка (штраф, пеня) - грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (п. 1 ст. 549 Господарського кодексу України.

Водночас, неустойка (штраф, пеня) - це штрафна (господарська) санкція у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Залежно від порядку розрахунку неустойки визначено два її підвиди:

1) штраф, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання;

2) пеня, що розраховується у відсотках від _суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення виконання (п. п. 2 - 3 ст. 549 Господарського кодексу України).

Починаючи з 01.01.2015, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають згідно з положеннями розділу III «Податок на прибуток підприємств» Податкового кодексу України (пп.134.1,1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України в редакції, чинній з 01.01.2015).

Суд встановив, що за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 ПрАТ «ТЕТІС» задекларовано дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку», у загальній сумі 91 728 216 гривень.

У рядку 01 декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 встановлено, що на формування цього показника мало вплив здійснення операцій з надання в оренду власних офісних та складських приміщень, вантажних навантажувачів та кулерів, з торгівлі електроенергією за нерегульованими тарифами та з надання послуг по забезпеченню юридичних та фізичних осіб водою «Аквабаланс» в бутлях по 18,9 л, тощо.

Перевіркою задекларованих ПрАТ «ТЕТІС» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків),визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 встановлено їх заниження на 116 743,0 грн. за 1 кв. 2019 року

Перевіркою фінансово-господарської діяльності ПрАТ «ТЕТІС» встановлено, що основною діяльністю підприємства є надання в оренду й експлуатацію власного нерухомого майна.

Згідно з договорами оренди № 0/01/6 від 15.12.2015 та № 0/01/1-19 від -2.0Д2.2018, укладеного ПАТ «ТЕТІС» (ПрАТ «ТЕТІС») - «Орендодавець», в особі директора Ваннікової К.В. з ПАТ «Оболонь» (ПрАТ «Оболонь») - «Орендар», в особі генерального директора Булаха І.В., Орендодавець зобов`язується передати, згідно з Актом прийому-передачі, а Орендар - прийняти в тимчасове користування, нежитлрве приміщення, що знаходиться за адресою:04212, м. Київ, вул.. Богатирська,1 загальною площею - 6 500 м2, а саме:офісні приміщення - 2 938 м2; складські приміщення - 3 562 м2.

Відповідно до п.1. Договору Орендар зобов`язується щомісячно, сплачувати за користування вищевказанимх приміщень, суму з розрахунку:118,60 грн. за 1 м2 (та ПДВ 23,72 грн.) - офісного приміщення та приміщень загального користування;63,25 грн. за 1м2 (та ПДВ 12.65 грн.) - складських приміщень та приміщень загального користування. Орендар проводить розрахунок з Орендодавцем щомісячно, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця, до 15 числа кожного місяця, в розмірі, вказаному у Додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.4 ДоговоруОрендар перераховує суму, вказану в Додатку №1 Договору на поточний рахунок Орендодавця, до 15 числа кожного місяця.Орендодавець залишає за собою право на зміну орендної плати (у випадку змін податку на землю, вартості електроенергії, теплової енергії, балансової вартості Об`єкта оренди тощо), погодивши її з Орендарем, шляхом підписання Додаткової угоди. Загальна вартість Договору становить суму всіх оплат, які будуть здійсненні Орендарем впродовж строку дії даного договору.

В Додатках № 1 до договорів оренди № 0/01/6 від 15.12.2015 та № 0/01/1-19 від 20.12.2018 наведено розрахунок місячної орендної плати приміщень.

Так, при розрахунках показників орендної плати за офісне та складське приміщення враховано: загальну площу майнового комплексу (ПМК), що становить 12073,9 м2; експертну оцінку майнового комплексу (ЕОМК) - 95 477 000 грн; площі орендованих приміщень (ПОП) - офісу 2938 м2, складу 3562 м2; орендну ставку за використання орендованого майна (ОСНМ) - офісу 15%, складу 8%; ставка за використання місць загального використання, збільшена на 20% (СЗК).

Орендна плата за місяць без ПДВ за 1 м2 (ОПКМ) розраховується по формулі: ОПКМ= (ЕОМК/ПМК* ОСНМДЮО %+СЗК))/12 місяців.

Таким чином, орендна плата за місяць без ПДВ за 1 м2 становить 118,6 грн., за офісне приміщення та 63,25 грн. - за складське, та з 2016 року не змінювалась.

До матеріалів справи долучено Іпотечний договір № 5/2019-01К від 14.02.2019 , згідно якого з однієї сторони - ІПОТЕКО ДЕРЖАТЕЛЬ: ПАТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ», код 21665382, в особі представника - заступника Голови Правління ПАТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» Брижнік Наталії Георгіїївни та з другої сторони ІПОТЕКОДАВЕЦЬ: ПрАТ «ТЕТІС», в особі Директора Ваннікової Катерини Василівни, уклали цей ІПОТЕЧНИЙ ДОГОВІР № 5/2019-01К.

На умовах ДОГОВОРУ для забезпечення виконання зобов`язань БОРЖНИКА за Кредитним договором № 1/2019-К від 14 лютого 2019 року, надалі по тексту - КРЕДИТНИЙ ДОГОВІР (змін та доповнень до нього, які будуть укладені між ТОВ «ПИВОВАРНЯ ЗІБЕРТА» (надалі по тексту цього Договору - БОРЖНИК) та ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЕМ у майбутньому, включаючи збільшення сум кредиту та/або збільшення процентної ставки за кредитом тощо), що укладений між БОРЖНИКОМ та ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЕМ, ІПОТЕКОДАВЕЦЬ передає в іпотеку ІПОТЕКО,ЖРЖАТЕЛЮ належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме:майновий комплекс, що розташований за адресою: місто Київ, вулиця Богатирська, будинок № 1 (один), надалі по тексту - ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ.

Опис ПРЕДМЕТА ІПОТЕКИ: загальна площа приміщень 12 073,9 кв. м в тому числі: будівля головного корпусу та автомобільні ваги з прохідною (літ. А, К) загальною площею 11 199,4 кв. м, ковбасний цех (літ. Б) загальною площею 369,5 кв. м та склад - ангар (літ. И) загальною площею 505,0 кв. м.

Право власності ІПОТЕКОДАВЦЯ на ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ підтверджується наступними документами: Свідоцтвом про право власності на майновий комплекс, серія МК № 010008116, виданим 30 грудня 2003 року Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на підставі Наказу «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна» від 25 грудня 2003 року за № 1504-В; право власності зареєстровано в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 26 лютого 2004 року у реєстрову книгу № 18з-4 за реєстровим № 955-3.

ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ розташований на земельній ділянці площею 1,2120 га, кадастровий номер :78:045:0010, розташованій за адресою: м. Київ, вулиця Богатирська, 1.

За даними Звіту з незалежної оцінки вартості об`єктів нерухомого майна, складеного 01 лютого 2019 року суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Острів» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 1034/18 від 29 грудня 2018 року, виданий ФДМУ) на дату оцінки - 01 лютого 2019 року ринкова вартість ПРЕДМЕТА ІПОТЕКИ становить 105 171 666,00 грн. (сто п`ять мільйонів сто сімдесят одна тисяча шістсот шістдесят шість гривень 00 копійок).

Заставна вартість ПРЕДМЕТА ІПОТЕКИ на момент укладення ДОГОВОРУ СТОРОНАМИ визначена в сумі 105 171 666,00 грн. (сто п`ять мільйонів сто сімдесят одна тисяча шістсот шістдесят шість гривень 00 копійок).

З огляду назазначене, суд зазначає, що з 01.02.2019 змінилась експертна оцінка майнового комплексу з 95 477 000 грн. до 105 171 666,00 грн. відповідно до даних Звіту з незалежної оцінки вартості об`єктів нерухомого майна, складеного 01 лютого 2019 року суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Острів».

Тобто, ПрАТ «ТЕТІС» повинен був змінити з 01.02.2019 розмір орендної плати, з урахуванням збільшення оціночної вартості майна на 12,06грн. за 1м2 офісного приміщення та на 6,44 грн. за 1 м2 складського приміщення відповідно (ОПКМ= (ЕОМК/ПМК* ОСНМ*(100 %+СЗК))/12 місяців. та підписати Додаткову угоду з орендарем, але підприємство не перерахувало розмір орендної плату, що порушує основні принципи бухгалтерського обліку та фінансової звітності, визначених статтею 4 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Перерахована орендна плата за місяць без ПДВ за 1 м2 становить 130,66 грн. за офісне приміщення та 69,69 грн. - за складське.

Відповідно різниця орендної плати за місяць без ПДВ за 1 м2 становить: 12,06 грн. для офісного приміщення (130,66 -118,6); 6,44 грн. для складського приміщення (69,69 -63,25);

Сума різниці по орендній платі за місяць без ПДВ за: офісні приміщення 2 938 м2 становить: 35432,28 (2938*12,06); складські приміщення 3 562 м2 становить: 22939,28 (3562*6,44).

З огляду навказане, ПрАТ «ТЕТІС» не включило до складу доходу за 1 кв. 2019 року дохід від наданих послуг оренди внаслідок збільшення розміру орендної плати з урахуванням нової оціночної вартості майнового комплексу, що призвело до заниження доходу, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування за 1 кв. 2019 року.

Крім того, ПАТ «ТЕТІС- Дистриб`ютор , в особі директора Ваннікової К.В укладено з ПАТ «Оболонь» (5391057) - Постачальник, в особі генерального директора ОСОБА_1 , дистрибуційний договір №1 від 02.01.2014.

Згідно з умовами договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Дистриб`ютору товар, а Дистриб`ютор зобов`язується прийняти та оплатити Постачальнику вартість товару. Дистриб`ютор бере на себе обов`язки по розповсюдженню товару - доставку в житлові будинки і офіси. Товаром виступає продукція ПАТ «Оболонь», ДП «Красилівське», ПрАТ «Дятьківці», детальне найменування, ціна, асортимент яких вказується в Додатку №1 до цього Договору.

Постачальник зобов`язується надавати рекламну та прайсову продукцію Дистриб`ютору; надавати різносторонню інформацію Дистриб`ютору, що стосується хімічного складу, властивостей, рекомендацій стосовно води і правил експлуатації та зберігання зворотної тари (тара багаторазового використання, що підлягає поверненню Постачальнику) та клієнтського обладнання; забезпечувати заміну неякісного товару на якісний, крім випадків пошкодження тари, що відбулися після передачі товару Дистриб`ютору, або псування його внаслідок порушень правил зберігання на складі Дистриб`ютора; вчасно та у відповідній кількості відвантажувати продукцію та клієнтське обладнання замовлене у відповідному порядку Дистриб`ютором.

Згідно з умовами Додаткової угоди №1 від 31.12.2015 до договору №1 від 02.01.2014 сторони дійшли згоди змінити останній абзац п.2.2. Дистрибуційного договору №1 від 02.01.2014 року та викласти в наступній редакції: «Дистриб`ютор зобов`язується дотримуватись стандартів Постачальника в роботі з клієнтами, підтримувати імідж компанії - Постачальника, та самостійно або із залученням спеціалістів відповідного профілю, в усі не заборонені законом способом, здійснювати просування (рекламу) продукції під ТМ «Аквабаланс» та інших».

З матеріалів справи встановлено, що протягом 2016-2019 років ПрАТ «ТЕТІС» відносило до складу «Витрат на збут» вартість рекламних листівок «Аквабаланс» в розмірі 222622,0 грн., що придбані за власні кошти у ТОВ «ЛІТЕРА-ДРУК» (32979649), та розповсюдженням яких, займалось ПрАТ «ТЕТІС» за свій рахунок.

Так, згідно з умовами дистрибуційного договору №1 від 02.01.2014, за Постачальником (ПАТ «Оболонь») закріплено зобов`язання надавати рекламну та прайсову продукцію Дистриб`ютору, а ПрАТ «ТЕТІС» - Дистриб`ютор зобов`язаний забезпечити рекламу товару, шляхом розповсюдження наданих Постачальником рекламних матеріалів та здійснювати просування (рекламу) продукції під ТМ «Аквабаланс» та інших».

Крім того, в листівках «Аквабаланс» відсутнє будь-яке посилання на ПрАТ «ТЕТІС».

З огляду навказане, ПрАТ «ТЕТІС» завищило витрати на збут на вартість рекламних листівок «Аквабаланс», що придбані за власні кошти у ТОВ «ЛІТЕРА-ДРУК» (32979649), але які згідно з умов дистрибуційного договору, має надавати Постачальник - ПАТ «Оболонь», та які відповідно не є витратами підприємства на суму 222 622,0 грн., в тому числі за: 2016 рік - 54740,0 грн.; 1 кв. 2017 року -21600,0 грн.; 1 п/р. 2017 року - 57600,0 грн.; 3 квартали 2017 року - 88014,0 грн.; 2017 рік - 88014,0 грн.;1 кв. 2018 року -29993,0 грн.; 1 п/р. 2018 року - 56993,0 грн.; 3 квартали 2018 року - 56993,0 грн.; 2018рік - 56993,0 грн.; 1 кв. 2018 року -22875,0 гривень.

Щодо завищення адміністративних витрат на вартість ремонтів та технічного обслуговування орендованого автомобіля Peugeot Boxer державний номер НОМЕР_1 з урахуванням Заперечень на суму 73 965 грн., то суд зазначає таке.

Відповідно до договору № 1705С2-Ю-БО-16Ю86 від 10.05.2017 укладеного між ТОВ «ІЛТА» та ПрАТ «ТЕТІС» автомобіль Peugeot Boxer державний номер НОМЕР_1 було куплено та згідно із договором укладеного з ТСЦ МВС від 22.06.2017 переоформлено на ПрАТ «ТЕТІС», а актом від 23.06.2017 автомобіль введено в експлуатацію.

ПрАТ «ТЕТІС» надано лист ТОВ «ІЛТА» від 29.12.2015 №, згідно якого ТОВ «ІЛТА погоджує ПрАТ «ТЕТІС» виконувати ремонт автомобіля Peugeot Boxer Fourgon 330L2H2 2.2 HD1, білий, 1 шт., державний номер НОМЕР_1 , який перебуває в лізингу, згідно з додатковою угодою №1,03-1 Договору з оперативного лізингу та адміністрування парку транспортних засобів №133511 від 12.04.20011, на наступних СТО: ТОВ« Автокомпанія Анві» та ТОВ «Атогарант Моторс».

Судом встановлено, що ПрАТ «ТЕТІС» відносило до складу «Адміністративних витрат» та «Витрат на збут» вартість ремонтів та технічного обслуговування орендованого автомобіля Peugeot Boxer, державний номер НОМЕР_1 , згідно договору з оперативного лізінгу, по якому заборонено здійснення будь - яких дій по розбиранню, збиранню та ремонтуванню транспортного засобу без попереднього письмового дозволу Лізингодавця за період з 24.07.2017 по 16.06.2017, в якому строк лізінгу закінчився 18.04.2017, а переоформлення автомобіля шляхом купівлі та ведення його в експлуатацію відбулися на загальну суму 73965,00грн., крім того ПДВ 14793,00грн.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «ТЕТІС» завищено адміністративні витрати та витрати на збут на вартість ремонтів та технічного обслуговування орендованого автомобіля, який не є власним чи орендованим, які відповідно не є витратами підприємства на суму 73965,00 грн., в тому числі за: 1п/р 2017 року 73965,00грн.; 3 квартали 2017року 73965,00грн.: 2017 рік 73965,00грн.

Щодо заниження фінансового результату до оподаткуванняза рахунок завищення адміністративих витрат та витрати на збут на загальну суму 76887,00 грн., на вартість списаного палива по автомобілях, що не використовувались в господарській діяльності та перебували в ремонті, то суд зазначає таке.

До матеріалів справи долучено накази директора ПрАТ «ТЕТІС» Ваннікової К.В:

1) наказ № 44 від 27.12.2017 «Про припинення нарахування амортизації 03» наступного змісту: У зв`язку із невикористанням в господарській діяльності транспортних засобів, що пов`язані з ремонтом, наказую з 01.01.2018 припинити нарахування зносу в бухгалтерському обліку до закінчення ремонтів і розпочати нарахування амортизації з місяця використання в господарській діяльності транспортних засобів: автомобіль Peugeot BOX, державний номер НОМЕР_1 ; автомобіль Peugeot BOX, державний номер НОМЕР_2 ; автомобіль Peugeot BOX, державний номер НОМЕР_3 ; автомобіль ГАЗ 3302, державний номер НОМЕР_4 .

2. наказ № 21 від 22.06.2018 «Про поновлення нарахування амортизації 03» наступного змісту: У зв`язку із поновленням використання в господарській діяльності транспортних засобів, після ремонту, наказую з 01.07.2018 поновити нарахування зносу в бухгалтерському обліку після закінчення ремонтів і розпочати нарахування амортизації з місяця використання в господарській діяльності транспортних засобів: автомобіль Peugeot BOX, державний номер НОМЕР_1 ; автомобіль Peugeot BOX, державний номер НОМЕР_2 ; автомобіль Peugeot BOX, державний номер НОМЕР_3 ; автомобіль ГАЗ 3302, державний номер НОМЕР_4 .

Тобто протягом січня - травня 2018 року ПрАТ «ТЕТІС» відносило до складу «Адміністративних витрат» - 21525,0 грн. та до «Витрат на збут» 55362,0 грн. - вартість списаного палива по автомобілях, що не використовувались в господарській діяльності Peugeot BOX (державні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) та ГАЗ 3302 (державний номер НОМЕР_4 ) в загальній сумі 76887,0 гривень, чим завищило адміністративні витрати та витрати на збут на вартість списаного палива по автомобілях, що не використовувались в господарській діяльності та перебували в ремонті на суму 76887,00 грн. та занижило податкові зобовязання з ПДВ на суму 14793,00грн, в тому числі за: квітень 2017року 13116,00грн., травень 2017рок -1444,00грн.; червень 2017рок -233,00грн.

Внаслідок зазначених порушень, ПрАТ «ТЕТІС» не складало та не зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни встановлені ПК України для такої реєстрації, зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготвленими з податку на додану вартість, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків на суму ПДВ 83580,00грн.

Також, під час дослідження доказів судом встановлено, що ПрАТ «ТЕТІС» віднесло до складу інших операційних витрат суми нарахованих та сплачених грошових зобов`язань, визначених в податкових повідомленнях - рішеннях, уточнених деклараціях та суми штрафних санкцій, за порушення законодавства про загально обов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.03.2019,чим завищило суму інших операційних витрат на суми нарахованих та сплачених грошових зобов`язань, визначених в податкових повідомленнях-рішеннях, уточнених деклараціях та суми штрафних санкцій, за порушення законодавства про загально обов`язкове державне соціальне страхування на 47 616,0 грн., в тому числі за: 2016рік - 5284,0 грн.; 1 кв. 2017 року -19 552,0 грн.; 1 п/р. 2017 року - 19 599,0 грн.; 3 квартали 2017 року - 19 599,0 грн.; 2017рік - 20 365,0 грн.; 1 кв. 2018 року -3 485,0 грн.; І п/р. 2018 року - 3 485,0 грн.; 3 квартали 2018 року - 3 485,0 грн.;

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає, що відповідач, складаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно та своєчасно.

Стосовно податкової вимоги, то позовна вимога про скасування податкової вимоги є похідною від вимог про скасування податкових повідомлень-рішень. Отже, оскільки суд дійшов висновку про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, то відповідно податкова вимога також є правомірною, а позовні вимоги в цій частині завдоленню не підлягають.

Ухвалюючи це рішення, суд бере до уваги, що Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року в прийнятті заяви представника Приватного акціонерного товариства «ТЕТІС» про зміну предмета позову, зареєстрованої Відділом документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярією) Окружного адміністративного суду міста Києва 18 січня 2021 року, - відмовлено. Тому, вимоги, заявлені позивачем у відповідній частині суд також відхиляє.

Одночасно, судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «ТЕТІС» (04212, м. Київ, вул. Богатирська, 1, ) до Головного управління ДПС у місті Києві (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.09.2025.

Суддя Лунь З.І.