Справа № 420/29090/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд:

1.1 визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) з 20.06.2022 року по 31.12.2022 року включно, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року;

1.2 зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) з 20.06.2022 року по 31.12.2022 року включно, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року 2481 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

2.1 визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року включно, грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 року;

2.2 зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року включно, грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 року 2684 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

3.1 визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року включно, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 року;

3.2 зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 року 3028 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

4.1 визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) з 01.01.2025 року по 12.08.2025 року включно, грошової допомоги для оздоровлення за 2025 рік, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2025 рік, одноразової грошової допомоги по звільненню відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року № 460, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 року;

4.2 зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) з 01.01.2025 року по 12.08.2025 року включно, грошової допомоги для оздоровлення за 2025 рік, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2025 рік, одноразової грошової допомоги по звільненню відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року № 460, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 року 3028 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.

Ухвалою судді від 01.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

12.09.2025 до суду від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про зупинення провадження по справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, - до набрання законної сили судовим рішенням № 320/29450/24, оскільки остання має фундаментальне значення для вирішення даної справи.

Ухвалою суду від 16.09.2025 в задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження по справі відмовлено, оскільки відповідач у клопотанні про зупинення провадження не конкретизував, чому, з огляду на характер заявлених вимог, неможливо розглянути дану справу без попереднього розгляду адміністративної справи № 320/29450/24; не зазначив, чому наявні у цій справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

22.09.2025 від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про зупинення провадження по справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, - до набрання законної сили судовим рішенням № 320/29450/24, оскільки у спірний період правовідносин з 20.05.2023 (дня набрання чинності Постанови КМ України від 12 травня 2023 р. № 481) по 12.08.2025 розмір посадового окладу, окладу за військовим званнями Позивача розраховувався виходячи з розміру 1762 гривні та визначався шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року по справі № 320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року, позов задоволено частково та - визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 неправомірними; визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Таким чином з 18.06.2025 постанова Шостого апеляційного адміністративного суду набрала законної сили. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду. Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 04.08.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 320/29450/24. На підставі вище зазначеного можна дійти висновку, що у випадку коли Верховний Суд залишить касаційну скаргу по справі № 320/29450/24 без задоволення, теоретично Одеський окружний адміністративний суд зможе задовольнити позовні вимоги Позивача у тому числі за період з 18.06.2025 по 12.08.2025. У разі ж задоволення касаційної скарги по справі № 320/29450/24, також теоретично не вбачатиметься підстав для задоволення позовних вимог за період з 20.05.2023 по 12.08.2025.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз наведеної правової норм свідчить, що суд має зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої і набрання відповідним судовим рішенням чинності.

Водночас об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Ця підстава виникає тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Слід також враховувати, що відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року по справі № 320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року, позов задоволено частково та -визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 неправомірними; визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». В іншій частині задоволення позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 04.08.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 320/29450/24.

Враховуючи закріплені Кодексом адміністративного судочинства України правила щодо втрати чинності нормативно-правовим актом (або його окремої частині) лише з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, суд вважає, що рішення у справі № 320/29450/24 не впливає на спірні правовідносини, які виникли у цій справі.

Суд відхиляє доводи представника в/ч НОМЕР_1 про необхідність зупинення провадження, оскільки обставини, на які він посилається, не свідчать про наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи без вирішення справи № 320/29450/24. Наявність відкритого касаційного провадження у Верховному Суді не може сама по собі бути підставою для зупинення розгляду, адже рішення судів першої та апеляційної інстанцій у зазначеній справі вже набрали законної сили та є чинними, а отже підлягають врахуванню судом під час розгляду цієї справи. Водночас відповідачем не доведено, що встановлення фактів у межах справи № 320/29450/24 має преюдиційне значення для вирішення даного спору, чи що без остаточного вирішення тієї справи неможливо оцінити докази і обставини, наявні у цій справі.

Крім того, спірні правовідносини у цій справі виникли у різні періоди (2022-2025 пп.), у тому числі до моменту прийняття Постанови КМУ від 12.05.2023 № 481 та незалежно від її дії. Це означає, що навіть можливе інше вирішення питання у справі № 320/29450/24 не зумовлює неможливість ухвалення судового рішення у даному провадженні. Суд зазначає, що положення п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України не допускають формального підходу до питання зупинення справи; підстави для цього мають бути доведені як такі, що унеможливлюють розгляд по суті. Оскільки ж наявні матеріали дозволяють встановити та оцінити фактичні обставини самостійно, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача.

Таким чином, суд не вбачає об`єктивної неможливості вирішення цієї справи до набрання чинності судовим рішенням в адміністративній справі № 320/29450/24, рівно як і підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, для зупинення провадження у цій справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 236 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження по справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк