Справа № 640/8565/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Смішлива Т.В.,
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Справа № 640/8565/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:?

Головуючого судді Епель О.В.,?

суддів:? Кузьмишиної О.М., Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог щодо Управління поліції охорони

предмету спору на стороні в Київській області

відповідача

про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління поліції охорони в Київській області (далі - Третя особа) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України про повернення матеріалів щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ-групи інвалідності, захворювання пов`язано з проходженням служби в ОВС України, оформлене листом № 2937/15-2021 від 27.01.2021;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення та призначити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ-групи інвалідності, захворювання пов`язано з проходженням служби в ОВС у відповідності до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, з прийняттям рішення, визначеного нормою пункту 9 зазначеного Порядку у строк, визначений цим же пунктом;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень у відшкодування спричиненої моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що департаментом фінансово-облікової політики МВС України протиправно відмовлено Позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки ним було подано всі документи, передбачені п. 7 Порядку №850.

Також Позивач стверджував про заподіяння йому моральної шкоди з огляду на погіршення його здоров`я за такими складовими, як душевне та соціальне благополуччя.

2. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем надано Відповідачу акти за формами Н-1* № 54 від 26.12.2019 та Н-5* від 26.12.2019, які відповідно до висновку за результатами розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , надісланих Управлінням поліції охорони в Київській області від 30.03.2020, скасовані.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що посилання Відповідача про ненадання довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено факт надання Відповідачу копії довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0215493 від 26.12.2016, копію довідки до акту огляду МСЕК серія АВ № 0985610 та копію довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеню втрати професійної працездатності у відсотках Серія АГ № 0007564.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги - задовольнити.

В обґрунтування вимог скарги Апелянт стверджує, що ним було усунуто всі недоліки, зазначені у висновку від 30.03.2020, втім листом від 08.02.2021 УПО в Київській області йому повернуто повернуто пакет документів.

Також ОСОБА_1 стверджує, що акти за формами Н-1 та Н-5 не були скасовані та посилається на відсутність у МВС повноважень щодо їх скасування.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що висновки суду, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи, суд неповно дослідив докази у справі, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на висновки суду першої інстанції, наполягаючи на їх законності та обґрунтованості.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

7. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом Управління Державної служби охорони ГУМВС України у Київській області від 30.07.2014 № 97 о/с відповідно до підпункту "ж" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (за власним бажанням) звільнено з органів МВС капітана міліції ОСОБА_1 (М-090083), інспектора - охоронця взводу № 1 роти із забезпечення безпеки спеціального батальйону "Титан" УДСО при ГУМВС України в Київській області з 03.08.2014 .

07.05.2015 ОСОБА_1 Військово - лікарською комісією ГУ МВС України у Київській області видано Свідоцтво про хворобу № 69/ЗВ в розділі 12 "Діагноз та рішення" якого зазначено: "Дисциркуляторна і післятравматична (стійкі віддалені наслідки ЗЧМТ, струсу головного мозку (2001р.) енцефалопатія ІІст. з двосторонньою пірамідною симптоматикою, стійкими тривалими цефалгіями, вестибулярним, церебростенічним та астено-невротичними синдромами змішаного генезу (травматичного, судинного), травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Гіпертонічна хвороба І-ІІст, ступінь 2. ІХС: дифузний кардіосклероз СН Іст. Ризик 2. Ангіопатія сітківки за гіпертонічним типом. Виразкова хвороба ДПК. Віддалені наслідки перфорації ДПК та перитоніту (1995р.) у вигляді рубцевої деформації цибулини ДПК. Хронічний гастродуоденіт в стадії нестійкої ремісії. Хронічний холецистит в стадії ремісії з ДЖВШ за гіпотонічному, гіпокінетичному типу. Хронічний панкреатит в стадії ремісії. Остеохондроз попереково-крижового відділів xpeбта з незначним порушенням функції. Захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в ОВС." /т.1 а.с. 12/.

Відповідно до Довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0007564 виданої МСЕК Центральної МОЗ України Судаку Сергію Антоновичу та довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії АВ № 0215493 від 26.12.2016 ОСОБА_1 з 26.12.2016 по 01.01.2018 встановлена третя група інвалідності у зв`язку з травмою пов`язаною з виконанням службових обов`язків /т. 1 а.с.13/.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі № 757/75465/17-а, яке набрало законної сили 23.09.2019, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків та повернення супровідним листом від 29.09.2017 № 15/2-3474 матеріалів на призначення одноразової грошової допомоги до Управління поліції охорони в Київській області; зобов`язано Управління поліції охорони в Київській області подати до Міністерства внутрішніх справ України документи ОСОБА_1 повернуті листом від 29.09.2017 № 15/2-3474; зобов`язано Міністерство внутрішніх справи України розглянути надіслані Управлінням поліції охорони в Київській області матеріали ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до положень Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги і надіслати його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови, з урахуванням правової оцінки суду, наданої ним у цьому рішенні /т.1 а.с. 16-20/.

З описової частини рішення суду у справі № 757/75465/17-а вбачається, що ОСОБА_1 звернуся до Управління поліції охорони по Київській області з заявою, зареєстрованою 18.08.2017 за № С-165, в якій просив надати йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності внаслідок травми пов`язаної виконанням службових обов`язків.

01.09.2017 Головою ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України в Київській області затверджено Висновок щодо виплати грошової допомоги працівнику міліції в разі встановлення інвалідності згідно зі ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-ХІІ (в редакції ЗУ від 13.02.2015 № 208-ХІІ).

Супровідним листом від 04.09.2017 № с-165 43/30/4/01-2017 "Про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 " Управлінням поліції охорони по Київській області надіслано до Міністерства внутрішніх справ України на розгляд матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги колишньому інспекторові-охоронцю взводу № 1 роти із забезпечення особистої безпеки спеціального батальйону "Титан" управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області капітану міліції ОСОБА_1 .

Листом від 29.09.2017 № 15/2-3474 Міністерство внутрішніх справ України повідомило Управлінню поліції охорони в Київській області наступне: "Департаментом фінансово-облікової політики МВС України повертаються матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у зв`язку з наступним. Як з`ясовано, усі зазначені вище особи проходили службу у підрозділах Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області. Пунктами 8, 9 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок) установлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС відповідні документи та висновок щодо виплати йому грошової допомоги, а МВС приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Управління поліції охорони в Київській області є територіальним підрозділом поліції охорони і не є органом внутрішніх справ, тому МВС відповідно до Порядку не уповноважене розглядати надіслані ними документи та приймати за ними будь-які рішення. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 № 615 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.08.2001 № 1053) затверджено Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ. Пунктом 27 зазначеного Положення зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 № 1251, установлено, Державна служба охорони здійснює в установленому законодавством порядку виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або настання інвалідності працівника міліції охорони за рахунок коштів, що надходять від виконання договорів. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1139 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 № 834» правонаступниками Департаменту державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України та відповідних державних установ ДСО при МВС, що ліквідуються в установленому законодавством порядку, є органи поліції охорони."

Листом від 20.10.2017 № С-16543/30/4/01-2017 Управління поліції охорони по Київській області повідомило ОСОБА_1 про те, що матеріали щодо призначення йому одноразової грошової допомоги було надіслано на розгляд та для прийняття рішення до Міністерства внутрішніх справ України та за результатами розгляду позитивного рішення не прийнято.

У подальшому, наказом від 29.11.2019 № 11 створено комісію зі спеціального розслідування групового нещасного випадку (далі - комісія), що стався 29.08.2001 з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 /т.1 а.с. 26/.

Комісія ГУ МВС України в м. Києві провела спеціальне службове розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем, за результатами якого складено акт № 54 від 26.12.2019 про нещасний випадок (у тому числі поранення) Форма Н-1, який затверджений головою ліквідаційної комісії ГУ МВС України в м. Києві, відповідно до якого нещасний випадок з позивачем стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків /т.1 . 23-24/.

Згідно з Висновком за результатами розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , надісланих Управлінням поліції охорони в Київській області, затвердженим 30.03.2020, акти за формами Н-1* № 54 від 26.12.2019 та Н-5* від 26.12.2019 підлягають скасуванню та прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням третьої групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС /т.1 а.с. 30-31/.

Листом від 29.05.2020 № 1755/43/30/3/02-2020 УПО в Київській області повідомило, що від МВС України надійшов Висновок за результатами розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС в якому зазначено ряд недоліків відповідно до яких МВС України не прийняло позитивного рішення /т.1 а.с. 32/.

19.11.2020 за вхід № С-210 Позивач подав заяву (рапорт) довільної форми до УПО в Київській області та додатками до неї з проханням провести виплату одноразової грошової допомоги /т. 1 а.с. 33-35/.

Листом від 30.11.2020 № С-210/43/30/3/01-2020 УПО в Київській області повідомило ОСОБА_1 про необхідність подання документів відповідно до переліку та заяви встановленого зразка, повернула надані позивачем документи /т.1 а.с. 36-37/.

17.12.2020 за вхід № С-226 позивач звернувся із заявою (рапортом) від 14.12.2020 встановленого зразка, надавши документи /т. 1 а.с. 38/.

На № С-226/43/30/3/20-2020 від 23.12.2020 листом від 27.01.2021 № 2937/15-2021 відповідач повідомив УПО в Київській області про повернення матеріалів позивача, вказавши про не подання довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), що видається страхувальнику. Також зазначено, що до матеріалів повторно долучено акти за формами Н-1* № 54 від 26.12.2019 та Н-5* від 26.12.2019 за результатами розслідування нещасного випадку, що стався з працівниками СПМО «Титан-2» УДСО при ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_1 та ОСОБА_4 29.08.2001, які згідно з висновком МВС від 30.03.2020 підлягали скасуванню /т.1 а.с. 39/.

Позивачу направлена копія листа департаменту фінансово-облікової політики МВС України № 2937/15-2021 від 27.01.2021 «Про повернення матеріалів ОСОБА_1 ».

Листом від 08.02.2021 №С-22/43/30/3/01-2021 УПО в Київській області повернуло позивачу пакет документів щодо призначення ОГД з посиланням на висновок за результатами розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 30.03.2020 /т. 1 а.с. 40/.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом №580-VIII, відповідно до частини першої статті 97 якого одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Вказаними абзацами пункт 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII доповнено згідно із Законом №900-VIII від 23 грудня 2015 року, який прийнято з метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей, реалізації конституційних принципів рівності, справедливості, пропорційності й недискримінаційності під час унормування Законом соціального й правового захисту як поліцейських, так і колишніх працівників міліції, у тому числі пенсіонерів, інвалідів, а також членів їх сімей, інших осіб.

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги врегульовувався нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком №850.

Так, відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-XII (в редакції Закону України від 13 лютого 2015 року №208-VIII, який набрав чинності 12 березня 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» затверджено Порядок №850, відповідно до пункту 2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності.

Згідно з пунктом 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 7 Порядку №850 Працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до пункту 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п. 14 Порядку № 850, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Пунктом 10 Положення № 1317 передбачено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються такі комісії: 1) загального профілю; 2) спеціалізованого профілю.

Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

Відповідно до пункту 2.2 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом МВС України 27.12.2002 № 1346 (далі - Прядок №1346), за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі

поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби

при виконанні службових обов`язків.

Згідно п. 3.29 Прядку №1346 контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків (у тому числі поранень), їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюють служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень.

Ці служби мають право вимагати від керівника складання актів

розслідування нещасних випадків Н-5* та актів Н-1* (НТ*), їх скасування та перегляд, якщо встановлено, що допущено порушення вимог цього Порядку чи інших нормативно-правових актів про охорону праці, або висновок комісії з розслідування нещасного випадку не відповідає обставинам події.

Посадова особа служби державного нагляду за охороною праці має право у разі необхідності (надходження скарги, незгода з висновками розслідування обставин та причин нещасного випадку, поранення або його приховування від розслідування тощо) вимагати проведення розслідування нещасного випадку і видавати обов`язкові для виконання керівником приписи за встановленою формою Н-9* (додаток 7) щодо необхідності складання акта за формою Н-1* та взяття нещасного випадку (у тому числі поранення) на облік.

Висновки суду апеляційної інстанції.

9. Переглядаючи оскаржуване рішення суду з урахуванням доводів учасників справи, колегія суддів зазначає, що вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку № 850, серед яких, зокрема: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

10. Водночас, апеляційний суд відзначає, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення, а саме: про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

При цьому, повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком №850 не передбачено, тому повернення МВС України документів Позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечать зазначеним вище нормам.

11. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що лист МВС України від 27.01.2021 №2937/15-2021, яким матеріали Позивача було повернуто, не є рішенням в розумінні пункту 9 Порядку №850.

Водночас, переглядаючи рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів Апелянта та учуваючи невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів відзначає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі у контексті ст. 73-74 КАС України докази, які підтверджували б факт скасування актів за формою Н-1 № 54 від 26.12.2019 та Н-5 від 26.12.2019.

Так, з висновку за результатами розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 30.03.2020 Відповідач зазначив, що зазначені акти підлягають скасуванню, оскільки до складу комісії із спеціального розслідування не включено представника служби державного нагляду за охороною праці МВС. Втім, за наслідками розгляду матеріалів у висновку відповідне рішення про скасування актів за формою Н-1 № 54 від 26.12.2019 та Н-5 від 26.12.2019 прийнято не було.

Безпосередньо самим висновком зазначені вище акти скасовані не були, що помилково не було взято до уваги судом першої інстанції.

Окрім того, колегія суддів відзначає, що згідно п. 3.29 Прядку №1346 контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків (у тому числі поранень), їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюють служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень. Ці служби мають право вимагати від керівника складання актів

розслідування нещасних випадків Н-5* та актів Н-1* (НТ*), їх скасування та перегляд, якщо встановлено, що допущено порушення вимог цього Порядку чи інших нормативно-правових актів про охорону праці, або висновок комісії з розслідування нещасного випадку не відповідає обставинам події.

Відомості про ініціювання службою державного нагляду за охороною праці системи МВС України питання про скасування актів за формою Н-1 № 54 від 26.12.2019 та Н-5 від 26.12.2019 або про їх перегляд у матеріалах справи відсутні.

Відповідач, стверджуючи у відзиві про скасування зазначених актів, не надав суду жодних належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів на підтвердження таких доводів та, відповідно, не виконав покладених на нього обов`язок доказування, регламентований ч. 2 ст. 77 КАС України. Зазначені докази не подано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

Окрім того, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що до складу комісії зі спеціального розслідування було включено представника служби державного нагляду за охороною праці МВС, а саме ОСОБА_5 . Отже, безпідставним є неприйняття Міністерством внутрішніх справ України актів за формою Н-1 № 54 від 26.12.2019 та Н-5 від 26.12.2019 до уваги.

Також, як правильно зазначив суд першої інстанції та Відповідачем не оспорюється, матеріалами справи підтверджено факт надання Відповідачу копії довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0215493 від 26.12.2016, копію довідки до акту огляду МСЕК серія АВ № 0985610 та копію довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеню втрати професійної працездатності у відсотках Серія АГ № 0007564.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Позивачем надано усі документи, визначені пунктом 7 Порядку № 850.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність нормативно-правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства внутрішніх справ України про повернення матеріалів щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ-групи інвалідності, захворювання пов`язано з проходженням служби в ОВС України, оформлене листом № 2937/15-2021 від 27.01.2021, а також зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ-групи інвалідності, захворювання пов`язано з проходженням служби в ОВС у відповідності до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, з прийняттям рішення, визначеного нормою пункту 9 зазначеного Порядку у строк, визначений цим же пунктом.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов`язання Відповідача призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки у разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України).

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з частиною 2 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 Цивільного кодексу України).

У статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що заподіяння особі моральної шкоди входить до предмета доказування у справі і така шкода може бути стягнута судом за наявності відповідних доказів завдання її відповідними діями, бездіяльністю чи рішенням суб`єкта владних повноважень (відповідача). Тобто, повинен простежуватися причинно-наслідковий зв`язок між заявленою позивачем моральною шкодою та конкретними діями іншої сторони.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що Позивачем до суду не надано жодних доказів, які б прямо чи опосередковано підтверджували факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру (завдання моральної шкоди) діями Відповідачів, а також доказів, які б підтверджували наявність відповідного причинно-наслідкового зв`язку з предметом позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що такі позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

25. Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

26. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року скасуванню в частині, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

27. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, витрати на сплату судового збору перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління поліції охорони в Київській області, про визнати протиправним та скасування рішення Міністерства внутрішніх справ України про повернення матеріалів, оформлене листом № 2937/15-2021 від 27.01.2021 та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністратвиний позов у цій частині - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України про повернення матеріалів щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ-групи інвалідності, захворювання пов`язано з проходженням служби в ОВС України, оформлене листом № 2937/15-2021 від 27.01.2021.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ-групи інвалідності, захворювання пов`язано з проходженням служби в ОВС у відповідності до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, та прийняти рішення у строк та відповідно до пункту 9 зазначеного Порядку з урахуванням висновків суду.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року в іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 24 вересня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.М. Кузьмишина

В.П. Мельничук