Справа № 520/35725/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 р.Справа № 520/35725/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків, по справі № 520/35725/24

за позовом Фермерського господарства «СОЛОМІЯ АГРО»

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Соломія Агро" (далі позивач, ФГ "Соломія Агро") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Харківській області (далі відповідач), у якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 16.12.2023р. №0/69755/0409

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 року по справі №520/35725/24 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16.12.2023р. №0/69755/0409.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код - 43983495; місцезнаходження - 61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46) на користь Фермерського господарства "Соломія Агро" (ідентифікаційний код - 23908386; місцезнаходження - буд. 43, с. Нова Гусарівка, Ізюмський р-н, Харківська обл., 64265) 10.692,60 грн (десять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні 60 коп.) у якості компенсації витрат на оплату судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги податковий орган стверджує, що судом першої інстанції рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, з викладенням у ньому висновків, які не відповідають обставинам справи. Зокрема, вказує про порушення приписів пп. 69.2 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України. Зазначає також, що позивачем до контролюючого органу не були подані звіти по небезпечній території про забруднення земельних ділянок відносно яких були подані документи обовязкової податкової звітності платника.

Позивач вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить розглянути справу у відсутність його представника.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем на виконання вимог податкового законодавства було подано звітну податкову декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік від 15.02.2022 № , в якій задекларовано землі сільськогосподарського призначення загальною площею 945,5499 га та нараховано податкові зобов`язання на загальну суму 252.409,94 грн (у тому числі: за 1 квартал 2022 на суму 25.241,06 грн, за 2 квартал 2022 року на суму 25.241,06 грн, за 3 квартал 2022 року на суму 126.205,24 грн, за 4 квартал 2022 року на суму 75.722,58 грн).

За наслідками подання уточнюючих податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи на 2022 рік позивачем було спочатку збільшено податкові зобов`язання на загальну суму 5.294,03 грн (декларація від 10.01.2023 № ), а потім зменшено податкові зобов`язання на загальну суму 8.464,67 грн (декларація від 09.02.2023 № ) та 132.392,07 грн (декларація від 07.08.2023 № ), 100.535,17 грн (декларація від 25.10.2024 №).

В подальшому ФГ «Соломія Агро» до контролюючого органу було подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік від 14.02.2023 № , в якій задекларовано землі сільськогосподарського призначення загальною площею 877,4442 га та нараховано податкові зобов`язання на загальну суму 248884,06 грн (у тому числі: за 1 квартал 2023 на суму 24888,47 грн, за 2 квартал 2023 року на суму 24888,47 грн, за 3 квартал 2023 року на суму 124442,24 грн, за 4 квартал 2023 року на суму 74664,88 грн).

Водночас, внаслідок подання уточнюючих податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік позивачем спочатку було збільшено податкові зобов`язання на 75975,83 грн (від 03.08.2023 № ), а потім зменшено податкові зобов`язання на загальну суму 75368,82 грн (від 16.08.2023 № ), на 137678,72 грн (від 16.10.2023 № ).

Зменшення податкових зобов?язань за податковою декларацією від 16.10.2023 № були пов?язані з прийняттям Балаклійською міською військовою адміністрацією Ізюмського району Харківської області розпорядження №1023 від 25.08.2023, яким було визнано земельні ділянки площею 728,8117 га, що знаходились у користуванні позивача, непридатними до використання у зв?язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами та надано пільги по сплаті місцевих податків і зборів з 01.08.2023 до моменту визначення земельних ділянок придатними для використання, у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.

Також, за результатом розгляду повторної заяви про застосування пільг щодо збільшеного обсягу земельних ділянок (укладені нові договори оренди) Балаклійською міською військовою адміністрацією Ізюмського району Харківської області було винесено розпорядження №349 від 30.01.2024 щодо визнання земельних ділянок площею вже 787,5928 га, що знаходились у користуванні позивача, непридатними до використання у зв?язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами та надано пільги по сплаті місцевих податків і зборів з 01.01.2024 до моменту визначення земельних ділянок придатними для використання, у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.

У зв`язку з не підтвердженням щорічного статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік ФГ «Соломія Агро» було подано уточнюючі податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік від 13.02.2024 № та від 29.04.2024 №, якими визначено МПЗ за 1 квартал 2023 року в сумі 610048,91 грн. Згідно даної звітності також відбулось зменшення загальної площі землі, показники розмірів якої становлять - 796,1498 га, а саме: рілля 777,967 га, сіножаті 13,3569 га, пасовища 4,8259 га, що призвело до зменшення нарахування з єдиного податку четвертої групи в сумі 9962,64 грн.

У подальшому заявником було подано уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік від 25.10.2024 № про зменшення податкових зобов`язань з єдиного податку на 2023 рік на загальну суму 709510,19 грн (у тому числі: на 1 квартал 2023 року на суму 633762,97 грн (з урахуванням МПЗ на суму 610048,91 грн), 2 квартал 2023 року на суму 23714,06 грн, 3 квартал 2023 року на суму 45758,75 грн, 4 квартал 2023 року на суму 6274,41грн).

За наслідком проведеної відносно позивача камеральної перевірки з питання виявлених помилок в уточнюючій декларації платника єдиного податку 4 групи за 2022-2023 роки було складено акт від 21.11.2024 №53544/20-40-04-08-03/23908386, у висновках якого стверджувалось про порушення п.п.295.9.5 ст.295 Податкового кодексу України за рахунок безпідставного коригування податкового зобов`язання за відсутності події зміни площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду у зв`язку з набуттям (втратою) на неї права власності або користування, що спричинило заниження загальних податкових зобов`язань з єдиного податку в уточнюючих податкових деклараціях платника єдиного податку четвертої групи: за 2022 рік від 25.10.2024 № у розмірі 100535,17 грн; за 2023 рік від 25.10.2024 № у розмірі 709510,19 грн. На думку контролюючого органу позивач не був звільнений від сплати податкового зобов??язання за земельні ділянки, що знаходились у його користуванні, з 12.09.2022 (з моменту закінчення активних бойових дій), оскільки такі земельні ділянки визнані Балаклійською міською військовою адміністрацією Ізюмського району Харківської області потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами лише з 01.08.2023.

Висновки акту перевірки зумовили прийняття відповідачем 16.12.2024 податкового повідомлення рішення №0/69755/0409 про визначення грошового зобовязання з єдиного податку платника 4 групи у загальному розмірі 891049,90 грн (основний платіж 810045,36грн., штраф 81004,54грн).

Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у учасника суспільних відносин фізичної можливості використання конкретної земельної ділянки у силу дії непереборних та нездоланних чинників (у тому числі і через документально підтверджену подію реального забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами під час збройної повномасштабної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої 24.02.2022) за змістом ст.1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року призводить до беззастережного виключення ймовірності виникнення будь-якого податкового обовязку відносно таких земельних ділянок у формі внесення до бюджету як плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної чи комунальної форми власності), так і єдиного податку платником 4 групи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому був продовжений відповідними указами Президента України та продовжує діяти по теперішній час.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Законом № 2120-ІХ доповнено пункт 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України підпунктом 69.14, відповідно до якого тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України. Вказана норма ПК України набрала чинності 17.03.2022.

Отже, підпунктом 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України було встановлено пільгу на час введення воєнного стану для землекористувачів зі сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у випадку, зокрема, розташування таких земельних ділянок на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до підпункту 69.15 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України не нараховується та не сплачується загальне мінімальне податкове зобов`язання за земельні ділянки, земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України:

за 2022 рік - у частині земельних ділянок, земельних часток (паїв), що перебувають у власності чи користуванні фізичних осіб;

з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - у частині земельних ділянок, земельних часток (паїв), що перебувають у власності чи користуванні юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Сума мінімального податкового зобов`язання за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені цим підпунктом, визначається пропорційно кількості місяців, коли такі земельні ділянки (земельні частки (паї) підлягали оподаткуванню платою за землю або єдиним податком четвертої групи.

Платники податків, які до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" визначили та задекларували в податковій звітності мінімальне податкове зобов`язання за 2022-2023 роки за земельні ділянки, що розташовані на територіях, визначених абзацом першим цього підпункту, мають право відкоригувати нараховані за 2022-2023 роки суми загального мінімального податкового зобов`язання шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій.

Норми, визначені абзацами сьомим і восьмим пункту 38-1.2 статті 38-1 цього Кодексу, застосовуються до податкових (звітних) періодів починаючи з 1 січня 2023 року.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.12.2022 № 1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".

Пунктом 1 даної постанови встановлено, що Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі Перелік № 309), у якому зазначено, зокрема, що з 24.02.2022 по 11.09.2022 Балаклійська територіальна громада відносилася до території активних бойових дій.

Відтак, з моменту набуття чинності Законом № 2120-ІХ (17.03.2022), позивач, відповідно до діючого законодавства, не повинен був декларувати мінімальне податкове зобов`язання за земельні ділянки, які знаходяться на території Балаклійської територіальної громади.

Водночас, Законом № 3050-IX від 11.04.2023, який набрав чинності 06.05.2023, підпункт 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України викладено в наступній редакції:

«За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Платники плати за землю, які до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" відповідно до пункту 286.2 статті 286 цього Кодексу задекларували за 2022 та/або 2023 роки податкові зобов`язання з плати за землю за земельні ділянки, що розташовані на територіях, визначених цим підпунктом, мають право відкоригувати нараховані податкові зобов`язання з плати за землю за період березень 2022 - грудень 2023 року шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій.

Платники орендної плати, які до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" відповідно до статті 288 цього Кодексу задекларували за 2022 та/або 2023 роки податкові зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки, забруднені вибухонебезпечними предметами або непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, мають право відкоригувати нараховані податкові зобов`язання з орендної плати за період 2022-2023 років шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій».

Отже, до 06.05.2023 (набрання чинності змін в ПК) підпункт 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України передбачав, що у період воєнного стану землекористувачі звільняються від сплати орендної плати за земельні ділянки, розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.

Відповідні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08.05.2025 у справі № 520/21190/24.

Разом з тим, з 06.05.2023 змінено редакцію вищенаведеної норми, шляхом зазначення, що з 01.01.2023 пільга щодо сплати орендної плати за землю надається користувачам земельних ділянок, розташованих на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України.

У свою чергу, порядок визначення мінімального податкового зобов`язання у податкових (звітних) періодах у 2023 році, регулюється абзацами сьомим та восьмим пункту 38-1.2 статті 38-1 ПК України.

Так, відповідно до абзацу 7 пункту 38-1.2 статті 38-1 ПК України, мінімальне податкове зобов`язання не визначається для земельних ділянок, земельних часток (паїв), за які не нараховувалися та не сплачувалися плата за землю або єдиний податок четвертої групи, що перебувають у консервації, або забруднені вибухонебезпечними предметами, або щодо яких прийнято рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.

Мінімальне податкове зобов`язання для земельних ділянок, земельних часток (паїв), передбачених абзацом сьомим цього пункту, не визначається за період, за який не визначається плата за землю або єдиний податок четвертої групи.

Відповідно до абзацу 6 підпункту 69.15 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України, норми, визначені абзацами сьомим і восьмим пункту 38-1.2 статті 38-1 цього Кодексу, застосовуються до податкових (звітних) періодів починаючи з 1 січня 2023 року.

В ході судового розгляду було встановлено, що Балаклійською міською військовою адміністрацією Ізюмського району Харківської області було видано розпорядження №1023 від 25.08.2023, яким підтверджено, що земельні ділянки площею 728,8117 га, що знаходились у користуванні позивача, визнані непридатними до використання у зв?язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами та надано пільги по сплаті місцевих податків і зборів.

Відповідно до підпункту 12.4.6 пункту 12.4 статті 12 ПК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій щодо податків та зборів належать надання інформації контролюючим органам за місцезнаходженням земельних ділянок щодо рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, прийнятих на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. Така інформація надається в електронному вигляді у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, протягом 10 календарних днів з дня прийняття відповідного рішення з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, щодо яких прийнято відповідне рішення.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що земельні ділянки чітко визначені у відповідному додатку до розпорядження Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області №1023 від 25.08.2023 за кадастровими номерами. При цьому у податкового органу не було висловлено заперечень щодо невідповідності цих земельних ділянок за їх територіальної належністю (знаходженням на територіях, де велися активні бойові дії) чи невідповідністю їх забруднення фактичним обставинам їх використання.

Водночас, згідно з п.2921.1 ст.2921 Податкового кодексу України у редакції Закону України від 11.04.2023 №3050-ІХ для земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником податку заяви до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації та військово-цивільної адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів щодо земельної ділянки, зазначеної у такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Дана норма кодексу є спеціальною нормою права відносно випадку справляння єдиного податку платником 4 групи з земельної ділянки, відносно якої має місце подія декларування позивачем неможливості використання земельних ділянок саме з моменту завершення активних бойових дій та тимчасової окупації на відповідних територіях знаходження земельних ділянок (12.09.2022) через підтвердження уповноваженим суб?єктом владних повноважень (Балаклійською міською військовою адміністрацією Ізюмського району Харківської області) потенційної загрози забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в ході судового розгляду позивачем було надано докази не лише потенційного, а й фактичного забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами (звіти ХАЛО ТРАСТ, які були подані до Центру протимінної діяльності, до завдань якого належить електронна інформаційна взаємодія з Державним земельним кадастром щодо надання відомостей про земельні ділянки, забруднені вибухонебезпечними предметами/очищені від вибухонебезпечних предметів: HAUA63HALO30806; HAUA63HALO62906; HAUA63HALO44306; HAUA63HALO41806; HAUA63HALO45106; HAUA63HALO40306; HAUA63HALO28706; HAUA63HALO28206; HAUA63HALO77206; HAUA63HALO40906; HAUA63HALO61806; HAUA63HALO93706; HAUA63HALO90706; HAUA63HALO31006; HAUA63HALO84506; HAUA63HALO51706; HAUA63HALO47606; HAUA63HALO93406).

Водночас відповідач протягом всього розгляду справи, з огляду на приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, не спростував надану позивачем інформацію про фактичне забруднення вибухонебезпечними предметами земельних ділянок, що унеможливлювало їх використання з 12.09.2022. В апеляційній скарзі лише стверджується про те вищезазначені звіти по небезпечні території позивачем до контролюючого органу не надавались, а також про відсутність розпоряджень Балаклійської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області стосовно забрудненості земельних ділянок саме з 12.09.2022.

Посилання податкового органу на відсутність інформації про забруднення орендованих заявником земельних ділянок вибухонебезпечними предметами у відомостях Державного земельного кадастру також не можуть заперечити сам факт забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами, що є достатньою підставою для звільнення позивача від виконання податкового обов`язку. Адже фермерське господарство позбавлене можливості будь-яким чином впливати на своєчасність та повноту внесення зафіксованих уповноваженою організацією з розмінування територій обставин забруднення вибухонебезпечними предметами земельних масивів до відповідних державних реєстрів та кадастрів.

Окрім цього, в силу вимог положень підпунктів «а» та «б» абзацу 5 та 6 пункту 292-1.1 статті 292-1 ПК України внесення до Державного земельного кадастру відомостей є обов`язковим виключно для земельної ділянки, що знаходиться у консервації. У свою чергу, обов`язок щодо внесення відомостей до відповідного реєстру про земельні ділянки забруднені вибуховими речовинами та непридатними до використання у зв`язку із потенційною загрозою її забруднення вибухонебезпечними предметами положення чинного ПК України не передбачають, що спростовує доводи апеляційної скарги про зворотне.

За визначенням, наведеним у пункті 109.1 статті 109 Податкового кодексу України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Податкового кодексу України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є, зокрема, вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

У розумінні частини 2 статті 141 Закону України від 02.12.1997р. №671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» забруднення (засмічення) конкретної ділянки вибухонебезпечними предметами безумовно належить кваліфікувати у якості обставини непереборної сили (форс-мажору) відносно виконання податкового обов`язку, пов`язаного із володінням чи користуванням цією земельною ділянкою.

Колегія суддів враховує при цьому наявність рішенням Харківської обласної ради від 20.02.2024 № 782-VIII, яким фермерське господарство «Соломія Агро» було включене до переліку суб?єктів господарювання юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, через неможливість використання земельних ділянок, засмічених вибухонебезпечними предметами.

Зазначене свідчить про відсутність належного обґрунтування податковим органом правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 по справі № 520/35725/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 24.09.2025 року