Справа № 380/8527/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/8527/21
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті звіту про виконання рішення суду

24 вересня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А. розглянувши звіт про виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 18.10.2021 у справі №380/8527/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 адміністративний позов задоволено частково. Суд вирішив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації невикористаної за 2018 - 2019 роки додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, станом на день звільнення з військової служби - 19.03.2019. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію за невикористану за 2018 - 2019 роки додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, станом на день звільнення з військової служби - 19.03.2019. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.10.2017 по 28.02.2018. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 19.10.2017 по 28.02.2018, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.03.2019 в неналежному розмірі. Зобов`язати військову частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати і виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.03.2019, з врахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Судове рішення набрало законної сили 18.11.2021 та на виконання такого Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

Ухвалою суду від 03.07.2025 за клопотанням позивача встановлено судовий контроль за виконанням військовою частиною НОМЕР_1 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 в справі № 380/8527/21.

Зокрема, встановлено військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі №380/8527/21 в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану за 2018 - 2019 роки додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, станом на день звільнення з військової служби - 19.03.2019; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.10.2017 по 28.02.2018, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.03.2019, з врахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, тривалістю 30 календарних днів з дня набрання ухвалою законної сили.

03.09.2025 від представника відповідача надійшла заява (вх. №71023) про прийняття звіту щодо виконання рішення суду від 18.10.2021. Відповідач мотивує заяву тим, що відповідно до розрахунково-платіжної відомості №208 в листопаді 2021 року ОСОБА_1 було здійснено виплату компенсації за невикористану за 2018 - 2019 роки додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, станом на день звільнення з військової служби - 19.03.2019 у сумі 12238,44 грн. Також з метою належної організації виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року у справі № 380/8527/21 військовою частиною НОМЕР_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» проведено перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 19.10.2017 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 19.03.2019 з урахуванням раніше виплачених сум. Відповідно до розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2017 року по березень 2019 року раніше виплачена сума індексації становить 347,71 грн., загальна сума 0,00 грн. Зазначає, що військова частина НОМЕР_1 вчинила дії щодо добровільного виконання судового рішення в частині перерахунку та виплати компенсації за невикористану відпустку. Що стосується перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , військовою частиною здійснено перерахунок, однак за наслідками здійснення вказаного перерахунку фінансово-економічною службою надано нульовий розрахунок, у зв`язку з чим неможливо виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі 380/8527/21 в частині виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.10.2017 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 19.03.2019 з урахуванням раніше виплачених сум. На підставі наведеного, представник відповідача, просить прийняти звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі № 380/8527/21.

При вирішенні питання про прийняття звіту про виконання судового рішення у справі № 380/8527/21, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1402-VIII) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частинами 4, 7 ст. 13 Закону № 1402-VIII визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні № 16-рп/2009 від 30.06.2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 п.п. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на важливість реального виконання судових рішень, це питання неодноразово ставало предметом обговорення як на національному, так і на міжнародному рівнях. Регулюванню цього питання, зокрема присвячена Рекомендація № Rec (2003) 16 від 09.09.2003 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про виконання адміністративних рішень і судових рішень у галузі адміністративного права», обов`язкова для виконання Україною як членом Ради Європи, в якій зазначається, що держави-члени повинні забезпечити виконання судових рішень адміністративними органами в межах розумного строку. Вони мають вживати всіх необхідних заходів згідно з законом з метою надання цим рішенням повної сили. У разі, якщо адміністративний орган не виконує судового рішення, слід передбачити відповідну процедуру, що дозволятиме домагатися виконання такого рішення, зокрема, за допомогою винесення судових заборон або накладення штрафів. Держави-члени повинні забезпечити притягнення адміністративних органів до відповідальності за відмову у виконання та невиконання судових рішень. Посадові особи, відповідальні за невиконання судових рішень, також можуть притягуватись до дисциплінарної, цивільної або кримінальної відповідальності у разі невиконання таких рішень.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.03.1997 у справі «Hornsby v. Greece» («Горнсбі проти Греції», заява № 18357/91, п. 40) підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Розгляд звіту про виконання судового рішення врегульовано ст. 382-2 КАС України, п. 6 ч. 2 якої передбачено, що звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення.

Відповідно до ч. 3 ст. 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 11 ст. 382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Даючи оцінку звіту відповідача про виконання судового рішення у даній справі через призму вимог ст. 382-3 КАС України, суд зазначає таке.

Наслідки розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду врегульовано ст. 382-3 КАС України.

Зокрема, ч. 1 ст. 382-3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Розглядаючи поданий звіт, суд враховує наступне.

Як вбачається із розрахунково-платіжної відомості № 208 в листопаді 2021 року ОСОБА_1 було здійснено виплату компенсації за невикористану за 2018 - 2019 роки додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, станом на день звільнення з військової служби - 19.03.2019 у сумі 12238,44 грн.

Відповідно до розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з жовтня 2017 року по березень 2019 року раніше виплачена сума індексації становить 347,71 грн., загальна сума 0,00 грн.

Разом з тим, як вбачається зі змісту звіту про виконання рішення суду, представник відповідача стверджує про те, що з метою належної організації виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі № 380/8527/21 військовою частиною НОМЕР_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» проведено перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 19.10.2017 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 19.03.2019 з урахуванням раніше виплачених сум. Тобто, відповідачем вчинено всі необхідні дії щодо перерахунку та виплати компенсації за невикористану відпустку.

При цьому, питання щодо перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , військовою частиною здійснено лише перерахунок, однак за наслідками здійснення вказаного перерахунку фінансово-економічною службою надано нульовий розрахунок у зв`язку з чим, як зазначив представник, неможливо виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі 380/8527/21 в частині виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.10.2017 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 19.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

Аналізуючи вищенаведене, суд зауважує, що обставини, викладені у звіті про виконання судового рішення у справі № 380/8527/21, не є доказом виконання вищевказаного рішення суду в повному обсязі, а долучені відповідачем до заяви документи не містять доказів вжиття заходів, спрямованих на його виконання. Відсутність таких доказів унеможливлює констатацію виконання такого рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Приймаючи до уваги, що виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права особи в судовому порядку, при цьому обов`язок суду контролювати виконання свого рішення закріплено безпосередньо Конституцією України, суд вважає за необхідне встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк подання звіту із наданням відповідних доказів, що не перевищує 30 днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали відповідно до ч. 3 ст. 382-1 КАС України.

Суд також наголошує на можливості застосування до командира Військової частини НОМЕР_1 штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за неподання звіту про виконання судового рішення у справі № 380/8527/21 або в разі ненаведення обґрунтованих обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходів, які вживаються для виконання судового рішення (ч. 3 ст. ст. 382-3 КАС України).

Керуючись ст. ст. 243, 248, 250, 256, 293-295, 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

відмовити військовій частині НОМЕР_1 у прийнятті звіту про виконання рішення суду у справі №380/8527/21.

Встановити військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі №380/8527/21.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати до Львівського окружного адміністративного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали звіт про виконання рішення суду у справі №380/8527/21.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.09.2025.

Суддя Потабенко В.А.