Справа № 460/8806/25
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2025 року м. Рівне №460/8806/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправним рішення Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново).

Стислий виклад позиції Позивача.

Позивач зазначає, що з 26.09.2024 Рівненською обласною МСЕК ОСОБА_1 призначено II групу інвалідності. Позивач подав заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново). Проте, за результатами розгляду заяви, Військова частина НОМЕР_1 листом № 222/1/4/192 від 04.04.2025 відмовила у призначення ОГД з причин, що оскільки причинний зв`язок інвалідності, яка визначена за Довідкою МСЕК №0390091 від 04.09.2014 та причинний зв`язок інвалідності, визначена за Довідкою МСЕК №909969 від 09.10.2024, є тотожним в розумінні підпункту 4 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII та відповідно до підпункту «б» пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII, дає право на отримання одноразової грошової допомоги в однаковому розмірі. Позивач вказує на хибність тверджень Відповідача про те, що оскільки після встановлення інвалідності (04.09.2014) під час наступного (повторного) (09.10.2024) не встановлено вищу групу інвалідності та не змінено її причинний зв`язок, який давав би право на отримання ОГД в більшому розмірі, у Позивача не виникло права на призначення ОГД. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Стислий виклад заперечень Відповідача.

Відповідач зазначає, що згідно з інформацією, викладеною у листі Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України від 10 грудня 2024 року №220/13/10111, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, на підставі довідки МСЕК серії АВ № 0390091 від 04 вересня 2014 року прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням Позивачу другої групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (безтерміново). Під час огляду медико-соціальною експертною комісією 04 вересня 2014 року згідно з довідкою МСЕК серії АВ №0390091 від 04 вересня 2014 року встановлено другу групу інвалідності з 21 серпня 2014 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (безтерміново). Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААГ №909969 від 09 жовтня 2024 року під час повторного огляду медико-соціальною експертною комісією встановлено другу групу інвалідності з 26 вересня 2024 року внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново). Відповідач зазначає, що відмова в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням Позивачу II групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново) є правомірною, оскільки причинний зв`язок інвалідності, яка визначена за Довідкою МСЕК №0390091 від 04.09.2014 та причинний зв`язок інвалідності, визначена за Довідкою МСЕК №909969 від 09.10.2024, є тотожним в розумінні підпункту 4 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII та відповідно до підпункту «б» пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII, дає право на отримання одноразової грошової допомоги в однаковому розмірі. Оскільки після встановлення інвалідності (04.09.2014) під час наступного (повторного) (09.10.2024) не встановлено вищу групу інвалідності та не змінено її причинний зв`язок, який давав би право на отримання ОГД в більшому розмірі, у Позивача не виникло права на призначення ОГД. Просив відмовити Позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 26.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За правилами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 призваний на військову службу до ВЧ НОМЕР_1 з 02.06.2022; з 05.01.2024 переведений до Військової частини НОМЕР_2 .

08 червня 2022 року ОСОБА_1 отримав вогнепальне наскрізне осколкове поранення лівого гомілко-ступеневого суглоба з вогнепальним багатоуламковим переломом таранної кістки та крайовим переломом переднього краю дистального метаепіфізу великогомілкової кістки із зміщенням уламків. Вогнепальне сліпе осколкове поранення м`яких тканин верхньої третини лівого плеча. Проникаюче поранення рогівки лівого ока з випадінням внутрішньоочних оболонок, гіфема. іридодіаліз, травматична катаракта.

Отримав зазначені поранення пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини, що підтверджується Довідкою про обставини травми №22/8у/274-ВС від 25.07.2023, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 у період з 08.06.2022 по 21.06.2024 перебував на лікуванні після поранення.

ОСОБА_1 звернувся з рапортом від 21.08.2024 до командира роти охорони та оборони Військової частини НОМЕР_2 про звільнення його з військової служби у відставку за станом здоров`я.

Листом Військової частини НОМЕР_2 №807 від 22.08.2026 Позивача направлено для визначення ступеню інвалідності (втрати працездатності у % відношенні), потреби в отриманні страхової суми за обов`язковим особистим страхуванням військовослужбовців згідно з Постановою КМУ №975 від 25.12.2013, який проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 з 05.01.2024 по дату видачі направлення.

20 вересня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивача взято на облік військовозобов`язаних та цього ж дня знято з військового обліку, про що у військовому квитку зроблено відповідні відмітки.

З 26.09.2024 Рівненською обласною МСЕК ОСОБА_1 призначено II групу інвалідності.

ОСОБА_1 подав заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново).

Додатково, листом надіслано копію витягу із акту огляду МСЕК до довідки сер. MCE №070035 від 30.01.2006, щодо первинного огляду та встановлення групи інвалідності МСЕК.

За результатами розгляду заяви, Військова частина НОМЕР_1 листом № 222/1/4/192 від 04.04.2025 повідомила про таке:

«Підпунктом 4 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон) визначено, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 абзацу першого пункту статті 16' військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між' собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Згідно з інформацією викладеною у листі Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України від 10 грудня 2024 року № 220/13/10111, Вам Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, на підставі довідки МСЕК серії АВ № 0390091 від 04 вересня 2014 року прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням Вам другої групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (безтерміново).

Під час огляду медико-соціальною експертною комісією 04 вересня 2014 року згідно з довідкою МСЕК серії АВ №0390091 від 04 вересня 2014 року встановлено другу групу інвалідності з 21 серпня 2014 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (безтерміново).

Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААГ №909969 від 09 жовтня 2024 року під час повторного огляду медико-соціальною експертною комісією Вам встановлено другу групу інвалідності з 26 вересня 2024 року внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 16 та підпункту "б" пункту 1 статті 16~ Закону одноразова грошова допомога у разі встановлення другої групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, призначається та виплачується у тому ж самому розмірі як і у разі встановлення другої групи інвалідності внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини.

Враховуючи викладене, відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 16 та підпункту "б" пункту 1 статті 162 Закону, на підставі пункту 2 протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової працездатності без встановлення інвалідності від 20 березня 2025 року № 3 командир військової частини НОМЕР_1 прийняв рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням Вам другої групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново)».

Не погоджуючись з таким рішенням Відповідача, Позивач звернувся до суду з позовом.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII).

За приписами статті 1 Закону № 2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За правилами пункту 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до частини першої статті 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;

500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Частиною другою статті 16-3 Закону № 2011-XII визначено, що у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

За правилами частини третьої статті 16-3 Закону № 2011-XII, встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

За правилами частини шостої статті 16-3 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975).

Порядок №975 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до пункту 2 Порядку №975, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби за умов, визначених Законом України Про військовий обов`язок і військову службу. Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України Про військовий обов`язок і військову службу та указами Президента України.

Пунктом 3 Порядку №975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду/оцінювання та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

Відповідно до пункту 17 Порядку №975, у разі встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від групи інвалідності та її причинного зв`язку:

1) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин у розмірі:

400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи;

2) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або особі, звільненій з військової служби, інвалідність якої встановлено не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі:

120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи;

3) військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, призваному на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, проходження таких зборів, служби у військовому резерві, у розмірі:

120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Як установлено з матеріалів справи, 08 червня 2022 року ОСОБА_1 отримав вогнепальне наскрізне осколкове поранення лівого гомілко-ступеневого суглоба з вогнепальним багатоуламковим переломом таранної кістки та крайовим переломом переднього краю дистального метаепіфізу великогомілкової кістки із зміщенням уламків. Вогнепальне сліпе осколкове поранення м`яких тканин верхньої третини лівого плеча. Проникаюче поранення рогівки лівого ока з випадінням внутрішньоочних оболонок, гіфема. іридодіаліз, травматична катаракта.

Отримав зазначені поранення пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини, що підтверджується Довідкою про обставини травми №22/8у/274-ВС від 25.07.2023, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 .

З 26.09.2024 Рівненською обласною МСЕК ОСОБА_1 призначено II групу інвалідності.

Оскаржувана відмова фактично ґрунтується на тому, що згідно з інформацією, викладеною у листі Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України від 10 грудня 2024 року № 220/13/10111, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, на підставі довідки МСЕК серії АВ № 0390091 від 04 вересня 2014 року прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням Позивачу другої групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (безтерміново). Під час огляду медико-соціальною експертною комісією 04 вересня 2014 року згідно з довідкою МСЕК серії АВ №0390091 від 04 вересня 2014 року встановлено другу групу інвалідності з 21 серпня 2014 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (безтерміново). Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААГ №909969 від 09 жовтня 2024 року під час повторного огляду медико-соціальною експертною комісією встановлено другу групу інвалідності з 26 вересня 2024 року внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново).

Відповідач зазначає, що відмова в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням Позивачу II групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново) є правомірною, оскільки причинний зв`язок інвалідності, яка визначена за Довідкою МСЕК №0390091 від 04.09.2014 та причинний зв`язок інвалідності, визначена за Довідкою МСЕК №909969 від 09.10.2024, є тотожним в розумінні підпункту 4 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII та відповідно до підпункту «б» пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII, дає право на отримання одноразової грошової допомоги в однаковому розмірі.

Відповідач зазначає, що оскільки після встановлення інвалідності (04.09.2014) під час наступного (повторного) (09.10.2024) не встановлено вищу групу інвалідності та не змінено її причинний зв`язок, який давав би право на отримання ОГД в більшому розмірі, у Позивача не виникло права на призначення ОГД.

Суд не погоджується з такими доводами Відповідача та зазначає наступне.

Позивачу у грудні 2006 року за первинним оглядом МСЕК було становлено другу групу інвалідності з 07.12.2005 року та вказано причиною загальне захворювання.

Надалі, на підставі довідки №8/4/3 4615 від 18.03.2009 встановлено причину травми, що призвела до розвитку захворювань, що стали причиною встановлення другої групи інвалідності - травма, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

04 вересня 2014 року проведено повторний огляд МСЕК та встановлено другу групу інвалідності з 21.08.2014, травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (з ураженням психіки ЦНС).

При цьому, в червні 2022 року, ОСОБА_1 , пройшовши медичний огляд у ІНФОРМАЦІЯ_2 , був визнаний здоровим, про що свідчить видана йому довідка №89/12/1122 від 02.06.2022.

09 жовтня 2024 року після отриманої 08 червня 2022 року травми було проведено повторний огляд Рівненською обласною МСЕК №2 та за результатами медичного огляду визначено II групу інвалідності після поранення, травми пов`язаної із захистом Батьківщини безтерміново.

Відповідно до свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 № 19298, відповідно до Постанови про ВЛК про придатність до військової служби, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби на підставі статей 31-а. 61-а, 27-а графи II Розладу хвороб.

Встановлені діагнози та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: наслідки мінно-вибухового поранення (08.06.2022): множинних вогнепальних сліпих поранень лівої верхньої кінцівки, грудної кліки, шиї. голови, правого гомілковостопного суглобу з вогнепальним багатоуламковим переломом правої таранної кістки та крайовим переломом переднього краю дистального метаетфізу правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків лікованих позавогневим компресійно- дистракційним остеосинтеозом із Ілізаровим (11.06.2022-30.08.2022) аутодермопластиками (18.07.2022. 30.08.2022) з розвитком посттравматичного деформуючого остерірозу правого гомілковостоного суглобу II ст., лікованого частковою резекцією правої таранної кістки, імплантацією в місце дефекту правої таранної кістки антиоактеріального цементного спейсеру (25.04.2023), артродезом інтрамедулярним стержнем з кістковою аутопластикою правого гомілковостопного суглоба (30.05.2023). видаленням блокуючого гвинта з правої п`яткової кістки (25.042024), у вигляді зміцнілих рубців, при значному порушенні функцій. Н54.4. проникаюче поранення рогівки після МВТ (08.06.2022) з випадінням внутріочних оболонок, гіфеми, грідодіалізу, травматичної катаракти. ВОСТ лікованого оперативно: 09.06.2022 - ПХО корнеосклерального поранення з видаленням ВОСТ лівого ока; 16.09.2022 перекладання неспроможних швів ропвки факоемульсифікація з імплантацією інтраокулярної лінзи, задня субтотальна впрекгомія, ендолазеркоагуляція стківки лівого ока, 28.02.2023 - ендотеліальна керетопластика у вигляді сліпоти лівого ока. внаслідок помутніння ропвки, пересадка ропвки, артифікаця лівого ока.

Тобто, отримана 08 червня 2022 року травма пов`язана з захистом Батьківщини спричинила каліцтво та відповідно нові підстави для призначення Позивачу другої групи інвалідності, на підставі статей 31-а. 61-а, 27-а графи її Розладу хвороб.

Відповідно до частини четвертої статті 16-3 Закону № 2011-XII, якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Пунктом 19 Порядку №975 визначено, що якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (зокрема внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №336 затверджено Порядок

призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі Порядок №336).

Відповідно до пункту 8 Порядку №336, якщо особам з інвалідністю внаслідок війни, зазначеним у пунктах 11-16 частини другої статті 7 Закону, які реалізували своє право на отримання одноразової грошової допомоги згідно із Законом, після первинного встановлення інвалідності під час повторного огляду встановлено вищу групу інвалідності згідно з рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або з рішенням медико-соціальної експертної комісії або експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої згідно із Законом суми.

За характером травма отримана у 1989 році, що призвела до встановлення грудні 2006 року, а надалі (у зв`язку з довідкою №8/4/3 4615 від 18.03.2009), при повторному переогляді у 2014 році, жодним чином не пов`язана з травмою-каліцтвом отриманими 08 червня 2022 року, що призвела до призначення Позивачу 09 жовтня 2024 року другої групи інвалідності на підставі статей 31-а, 61-а, 27-а графи II Розладу хвороб.

Однак, Відповідач прийняв рішення про повному відмову в отриманні ОГД (чи різниці в сумах) та компенсаційних сум на підставі Довідки МСЕК №909969 від 09.10.2024, якою встановлено другу групу інвалідності з 26.09.2024.

Вказане свідчить про протиправність дій Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини.

Тому, основна позовна вимога підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново), суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України, похідна позовна вимога вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За правилами частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Зважаючи на попередній висновок суду про протиправність оскаржуваної відмови, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення похідної позовної вимоги зобов`язального характеру.

При цьому, задоволення похідної позовної вимоги зобов`язального характеру не становитиме втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами:

1) за допомогою оціночних понять, наприклад: «за наявності поважних причин орган вправі надати …», «у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…», «рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам…» тощо;

2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав;

3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів;

4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.

Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

У даному ж випадку, зобов`язання Відповідача прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново), жодним чином не впливає на дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, оскільки йдеться про єдиний можливий правовий механізм захисту права Позивача через констатування протиправності оскаржуваної відмови.

При цьому, суд не вирішує правове питання щодо розміру ОГД (повністю чи в різниці сум).

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної відмови в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною такої відмови суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії.

Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню, оскільки Позивач заявив по тексту позовної заяви про намір подати відповідні докази після винесення судом рішення по суті спору через необхідність їх підготовки.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини (безтерміново), в установленому законом порядку та з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 вересня 2025 року

Суддя К.М. Недашківська