Справа № 420/5230/25
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5230/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2025 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕ» до Головного управління ДПС в Одеській області та до Державної податкової служби України, за результатом розгляду якого позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11627428/39518391 від 13.08.2024 р.; № 11627427/39518391 від 13.08.2024 р.; № 11850585/39518391 від 01.10.2024 р. № 12233477/39518391 від 19.12.2024 р.; № 11850586/39518391 від 01.10.2024 р.; № 11693460/39518391 від 27.08.2024 р.; № 11693462/39518391 від 27.08.2024 р.; № 11693463/39518391 від 27.08.2024 р.; № 11693461/39518391 від 27.08.2024 р.; № 11693464/39518391 від 27.08.2024 р.; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування податкові накладні ТОВ «ЕКСТЕ» №16 від 14.08.2023 року №17; від 14.08.2023 року ; №33 від 29.09.2023 р.; № 30 від 18.12.2023 р.; № 36 від 29.09.2023р.; № 28 від 25.08.2023р.; № 29 від 25.08.2023p.; № 30 від 25.08.2023p.; № 31 від 25.08.2023р.; № 32 від 25.08.2023р. датою їх подання на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСТЕ (вул. В`ячеслава Кирилова, буд. 5А, м. Одеса, 65031, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11627428/39518391 від 13.08.2024 р.; № 11627427/39518391 від 13.08.2024 р.; № 11850585/39518391 від 01.10.2024 р. № 12233477/39518391 від 19.12.2024 р.; № 11850586/39518391 від 01.10.2024 р.; № 11693460/39518391 від 27.08.2024 р.; № 11693462/39518391 від 27.08.2024 р.; № 11693463/39518391 від 27.08.2024 р.; № 11693461/39518391 від 27.08.2024 р.; № 11693464/39518391 від 27.08.2024 р. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування податкові накладні ТОВ ЕКСТЕ №16 від 14.08.2023 року №17; від 14.08.2023 року ; №33 від 29.09.2023 р.; № 30 від 18.12.2023 р.; № 36 від 29.09.2023р.; № 28 від 25.08.2023р.; № 29 від 25.08.2023p.; № 30 від 25.08.2023p.; № 31 від 25.08.2023р.; № 32 від 25.08.2023р. датою їх подання на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСТЕ за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області сплачений судовий збір в розмірі 30280,00 грн.

16.07.2025 року від представника позивача надійшов розрахунок витрат на правову допомогу.

Від представника відповідача надійшли письмові заперечення на заяву про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34000, 00 грн.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд ухвалив продовжити розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Приписами ч. 1 ст.139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що у постанові від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником надано до суду Договір про надання правничої допомоги від 28.10.2024 року, додаткову угоду від 18.02.2025 року, акт виконаних робіт від 04.07.2025 року, платіжну інструкцію від 21.03.2025 року (на суму 30000 грн.), відповідно до яких вартість надання послуг складає 34000,00 грн.

Водночас, суд зазначає, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості, обґрунтованості та пропорційності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, зокрема, як складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд робить висновок, що вартість послуг правового характеру у розмірі 30000,00 грн., що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною в частині їх необхідності. Даний спір не потребував значних затрат часу, а ведення цієї справи у суді не вимагало значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, зокрема, в частині складання та подання позовної заяви. При цьому суд враховує, що дана категорія справ є досить поширеною.

Враховуючи наведене, виходячи із конкретних обставин справи, суд вважає обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 5000,00 грн.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що заява представника позивача належить до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.7, 132,134,139,248, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з солідарно з Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСТЕ судовий збір у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Додаткове рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Д.К.Василяка