Справа № 240/22238/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 вересня 2025 року м. Житомир справа № 240/22238/25

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Приходько О.Г., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність щодо проведення перерахунку, індексації та виплати пенсії за вислугу років починаючи з 01 грудня 2016 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, індексацію та виплату пенсії за вислугу років починаючи з 01 грудня 2016 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, постанов Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713, від 16 лютого 2022 року № 118, від 24 лютого 2023 року № 168, від 23 лютого 2024 року № 185, від 25 лютого 2025 року № 209, з урахуванням раніше виплачених сум, з включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, застосуванням усіх підвищень, індексації, надбавок, премій і доплат, передбачених пенсійним законодавством України, застосуванням належних окладів за військовим званням і посадою, з компенсацією втрати доходу за затримку термінів виплати пенсії за період з 01 грудня 2016 року по момент фактичної виплати заборгованості по пенсії.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) з`ясовуючи чи позов подано у строк, установлений законом, суд зазначає про таке.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зокрема, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року № 340/1019/19).

ОСОБА_1 (через представника Райзмана О.Я.) звернувся до суду через підсистему "Електронний суд" з позовом 18 вересня 2025 року, а за змістом заявлених вимог просить зобов`язати відповідача (визнавши протиправною бездіяльність пенсійного органу щодо вказаних позивачем виплат) перерахувати пенсію за вислугу років починаючи з 01 грудня 2016 року:

1) з урахуванням нової довідки про грошове забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року (по тексту позовної заяви вказано про такий перерахунок з 01 квітня 2019 року, тобто невідповідність змісту та прохальної частини позову щодо спірного перерахунку),

2) з донарахуванням щомісячної доплати в сумі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб",

3) з нарахуванням індексації згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118, від 24 лютого 2023 року № 168, від 23 лютого 2024 року № 185, від 25 лютого 2025 року № 209;

4) з компенсацією втрати частини доходу за затримку виплати пенсії з урахуванням перерахунку за період з 01 грудня 2016 року по момент фактичної виплати заборгованості.

З огляду на визначені позивачем дати перерахунків спірних пенсійних виплат і доплати (01 грудня 2016 року) суд звертає увагу на викладений Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року по справі № 240/12017/19 правовий підхід щодо строку звернення до адміністративного суду у такій категорії спірних правовідносин.

У цій постанові Верховний Суд зауважив на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

У цій справі суд враховує, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду 17 червня 2020 року у справі № 240/1/20 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити ОСОБА_1 виплату призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплати пенсії, на підставі документів, що знаходяться у пенсійній справі, з проведенням перерахунку пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", починаючи з 01 грудня 2016 року.

Отже, з проведенням перерахунку пенсії на виконання цього судового рішення у липні 2020 року із щомісячним отриманням позивач вважається обізнаним щодо пенсійної виплати.

Відповідно до висновків Верховного Суду у згаданій постанові отримання позивачем відповідей пенсійного органу на його звернення не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Тому суд зазначає, що застосовуючи строки у зазначеній сфері слід розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Повертаючись до питання строку звернення до суду з цим позовом слід врахувати те, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду позивач, звертаючись до суду із пропуском встановленого строку, повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У згаданій постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 Верховний Суд зауважив на тому, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

При цьому акцентовано, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Щодо доводів позивача про перерахунок пенсії з посиланням на статтю 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" без обмеження будь-яким строком, суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а.

У цій постанові Велика Палата врахувала, що норми щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії містяться у, зокрема, статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статтях 51, 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Буквальне тлумачення цих норм, як зазначила Велика Палата, дає підстави вважати, що вони стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

З огляду на це Велика Палата Верховного Суду у згаданій постанові зробила висновок, що вказані норми підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Тож ці висновки не є застосовними у спорі за заявленим позовом. А тому, отримуючи перераховану пенсію з 2020 року та звернувшись до суду із цим позовом 18 вересня 2025 року позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду із заявленими позовними вимогами в частині періоду з 01 грудня 2016 року по 17 березня 2025 року, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску цього строку.

Враховуючи об`єднання у позові декілька вимог щодо перерахунку пенсії (за різними виплатами та відмінними підставами), такі висновки суду не поширюються на вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням нової довідки про грошове забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року (по тексту позовної заяви вказано про такий перерахунок з 01 квітня 2019 року, тобто невідповідність змісту та прохальної частини позову щодо спірного перерахунку, що, своєю чергою, потребує уточнення з боку позивача), оскільки перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Саме такий підхід у цій категорії спорів щодо строку звернення до суду викладено Верховним Судом у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 квітня 2024 року у справі № 300/7182/21 та враховано судом.

Частиною шостою статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заяви про поновлення строку звернення до суду (в частині вимог за період з 01 грудня 2016 року по 17 березня 2025 року) та доказів поважності причин його пропуску матеріали позову не містять.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також, перевіряючи матеріали позовної заяви відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 КАС України, суд звертає увагу, що згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви додано клопотання позивача про звільнення сплати судового збору мотивоване відсутністю жодних доходів позивача за відомостями Державного реєстру фізичних осіб-платників податків упродовж 2021- 2024 років та, з посиланням на статтю 165 Податкового кодексу України, тим, що пенсія не є доходом.

Щодо обґрунтованості заявленого клопотання суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено в Законі України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (надалі - Закон № 3674).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI у взаємозв`язку з частиною другою, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що лише у виняткових випадках суд може звільнити від сплати судового збору, не порушуючи принципу юридичної рівності сторін та враховуючи скрутне матеріальне становище викликане об`єктивними обставинами, що підтверджуються відповідними доказами, та на підставах, встановлених законом.

Тобто, саме матеріальне становище сторони є тим визначальним критерієм, який враховується судом при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору.

Зазначаючи у клопотанні про відсутність жодних доходів за 2021 2024 роки позивач спирається на дані Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, у зв`язку з чим суд зауважує, що такими відомостями підтверджено відсутність доходів для цілей справляння податків та зборів, при цьому щодо покликання на те, що пенсія не є доходом, суд зауважує на тому, що статтею 165 Податкового кодексу України, на яку посилається позивач, визначено доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, та є застосовним у податкових правовідносинах щодо справляння податкових платежів. Натомість нормами податкового законодавства жодним чином не вирішено питання класифікації пенсії "не як доходу", тому доводи позивача є безпідставними.

По тому суд враховує, що до матеріалів позову додано довідку про доходи № 7593 0354 9955 0520 щодо отримуваної пенсії починаючи з грудня 2016 року, а також слід урахувати й те, що позивач постійно проживає у Державі Ізраїль, натомість жодних доказів про відсутність доходів у країні перебування, на доведення тверджень про відсутність жодних доходів, позивачем до позову не долучено, що не дозволяє визначити дійсний майновий стан позивача для цілей вирішення заявленого клопотання щодо звільнення від сплати судового збору з урахуванням саме майнового критерію.

За таких обставин суд констатує відсутність належних та достатніх документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року установлено в розмірі 3028 грн.

Частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання позову до адміністративного суду.

Так, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлена ставка судового збору, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Водночас слід врахувати, що за правилами частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням заявлених у поданому позову 4 (чотирьох) самостійних вимог щодо перерахунку пенсії, ОСОБА_1 за подання до суду цього позову належало сплатити судовий збір у загальній сумі 3875,84 грн (розрахунок судового збору, що підлягає сплаті: 3028,00 грн х 0,4 х 4 х 0,8, де: 3028,00 грн - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 0,4 - ставка судового збору з подання до суду позову немайнового характеру; 4 - кількість позовних вимог немайнового характеру, заявлених позивачем у поданій позовній заяві; 0,8 понижуючий коефіцієнт).

Відповідно до частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з наданням десятиденного строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду в частині періоду заявлених вимог з 01 грудня 2016 року по 17 березня 2025 року, у якій вказати підстави для поновлення строку та надати докази поважності причин пропуску цього строку, або уточненого змісту заявлених вимог з урахуванням шестимісячного строку звернення до суду (уточненого позову); а також належні докази на підтвердження підстав, з урахуванням майнового стану позивача, для звільнення від сплати судового збору у цій справі, або оригінала документа про сплату судового збору у сумі 3875,84 грн.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя О.Г. Приходько