Справа № 260/3854/25
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2025 рокум. Ужгород№ 260/3854/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої - судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, в якому просить: 1) Визнати незаконним та скасувати рішення Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 04.02.2025 року №67 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 » та від 03.04.2025 року №50 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 »; 2) Зобов`язати Синевирську сільську раду Хустського району Закарпатської області затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088 загальною площею 0,2500 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та передати ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0088.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернулася до Синевирської сільської ради із заявою, в якій просила затвердити документацію та передати їй у власність земельну ділянку з кадастровим номер :01:005:0088. Однак, Синевирською сільською радою було виявлено, що ФОП ОСОБА_2 при попередніх обмірах до складу земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088 по межам від Г до Д було помилково включено дорогу загального користування. За добровільною згодою позивача, ФОП ОСОБА_2 було виготовлено та погоджено у встановленому законом порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088, із зміною конфігурації без зміни площі. 27 січня 2025 року позивач повторно звернулася до Синевирської сільради із заявою №243, в якій просила затвердити документацію та передати їй у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0088. На вимогу відповідача, до заяви було долучено оригінал технічної документації із землеустрою. Рішенням Синевирської сільської ради 33-ої сесії 8-го скликання від 04.02.2025 року № 67 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 », за результатами розгляду поданої позивачем технічної документації щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088, було вирішено відтермінувати затвердження даної документації до наступної сесії Синевирської сільської ради, у зв`язку з тим, що є необхідність додаткового вивчення питання під`їзної дороги до дворогосподарства. На наступній 34-ій сесії 8-го скликання Синевирської сільської ради заява ОСОБА_1 не розглядалася. Рішенням Синевирської сільської ради 35-ої сесії 8-го скликання від 03.04.2025 року №50 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 », за результатами розгляду поданої позивачем технічної документації щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088, з посиланням на норми п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 20, 118, 121, 123, 124, 134, п. 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, було вирішено знову відтермінувати затвердження даної документації до влаштування під`їзної дороги до дворогосподарства позивача №277 в с. Синевирська Поляна. Позивач вважає рішення відповідача від 04.02.2025 року №67 та від 03.04.2025 року №50 протиправними та необґрунтованими, а тому звернулася до суду з даним позовом.

Відповідачем до суду подано заяву, згідно якої просить розглянути дану справу без участі представника сільської ради та справу розглянути на розсуд суду виходячи з наявних матеріалів. Відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі - будинок АДРЕСА_1 ), який вона успадкувала за заповітом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.11.2023 року № 852 та витягом з Державного реєстру речових прав № 355141040 від 20.11.2023 року.

23 листопада 2023 року ОСОБА_1 уклала із інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_2 договір на виконання робіт щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,25 га, призначеної для будівництва і обслуговування будинку №277.

На виконання умов договору, ФОП ОСОБА_2 було виготовлено та погоджено у встановленому законом порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Межі земельної ділянки були погоджені із суміжними землевласниками та землекористувачами.

12 грудня 2023 року відділом № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на підставі виготовленої ФОП ОСОБА_2 документації із землеустрою, в Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0088 площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_1 звернулася до Синевирської сільської ради із заявою, в якій просила затвердити документацію та передати їй у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0088. Однак, Синевирською сільською радою було виявлено, що ФОП ОСОБА_2 при попередніх обмірах до складу земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088 по межам від «Г» до «Д» було помилково включено дорогу загального користування.

За добровільною згодою позивача, ФОП ОСОБА_2 було виготовлено та погоджено у встановленому законом порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088, із зміною конфігурації без зміни площі.

17 липня 2024 року відділом № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на підставі виготовленої ФОП ОСОБА_2 документації із землеустрою, було внесено зміни в Державному земельному кадастрі у конфігурацію меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088. На підтвердження внесення таких змін, ОСОБА_1 було видано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 17.07.2024 року.

27 січня 2025 року позивач повторно звернулася до Синевирської сільської ради із заявою № 243, в якій просила затвердити технічну документацію та передати їй у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0088. На вимогу відповідача, до заяви було долучено оригінал технічної документації із землеустрою.

Рішенням Синевирської сільської ради 33-ої сесії 8-го скликання від 04.02.2025 року № 67 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 », за результатами розгляду поданої позивачем технічної документації щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088, було вирішено відтермінувати затвердження даної документації до наступної сесії сільської ради, у зв`язку з тим, що є необхідність додаткового вивчення питання під`їзної дороги до дворогосподарства.

В подальшому, рішенням Синевирської сільської ради 35-ої сесії 8-го скликання від 03.04.2025 року №50 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 », за результатами розгляду поданої позивачем технічної документації щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088, з посиланням на норми п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 20, 118, 121, 123, 124, 134, п. 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, було вирішено відтермінувати затвердження даної документації до влаштування під`їзної дороги до дворогосподарства позивача № 277 в с. Синевирська Поляна.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель в межах норм, визначених цим Кодексом.

Статтею 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частинами першою і другою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

У випадку, визначеному ч. 1 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову (ч. 2 ст. 118 ЗК України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 ЗК України).

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч. 11 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

У випадках та порядку, визначених частинами першою і другою, абзацами першим і другим частини третьої, частиною четвертою, абзацами першим і другим частини п`ятої цієї статті, документи, що підтверджують набуття права власності, права оперативного управління, господарського відання на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва чи частку у праві спільної власності на такий об`єкт), є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт (ч. 7 ст. 120 ЗК України).

Пунктом «г» частини 1 статті 121 ЗК України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 ЗК України, розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

За змістом частини 1 статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів; в інших випадках - власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 186 ЗК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно- правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим. Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Судом встановлено, що рішення Синевирської сільської ради від 04.02.2025 року № 67 та від 03.04.2025 року № 50, не містять підстав для відмови у погодженні та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088.

Так, позивач є власником будинку № 277, який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0088 площею 0,25 га. Технічна документація із землеустрою щодо відновлення меж цієї земельної ділянки була розроблена у відповідності до вимог законодавства та містобудівної документації с. Синевирська Поляна, погоджена у визначений законом спосіб, та розмір цієї ділянки не перевищує норм, визначених ст. 121 ЗК України. Таким чином, відповідачем у оскаржуваних рішеннях не зазначено обґрунтованих підстав для відмови у погодженні та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088.

Суд звертає увагу, що у фактичному користуванні позивача перебуває земельна ділянка площею 0,25 га, межі якої відповідають межам земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088.

Також, в процесі виготовлення технічної документації із землеустрою та закріплення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088 в натурі (на місцевості), суміжні землевласники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 погодили межі цієї ділянки.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Синевирської сільської ради від 04.02.2025 року № 67 та від 03.04.2025 року №50, не відповідають вимогам ст. 186 ЗК України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та передати позивачу безоплатно у приватну власність земельну ділянку, суд зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Згідно пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до підпунктів 9, 10 пункту «б» частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

З огляду на наведені норми та враховуючи те, що відповідач не надав належної оцінки поданій позивачем на затвердження технічній документації із землеустрою та відповідності її положень вимогам законів і прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, при цьому не врахував і не застосував вимог статті 186 Земельного кодексу України, то суд у даному випадку не може перебирати на себе повноваження суб`єкта владних повноважень органу місцевого самоврядування та зобов`язувати останнього затвердити технічну документацію із землеустрою, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд, з метою належного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27.01.2025 року про затвердження технічної документації із землеустрою та прийняти рішення, з врахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити частково.

Таким чином, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області (Закарпатська область, Хустський район, с. Синевир, 1066, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 04.02.2025 року № 67 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 ».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 03.04.2025 року № 50 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 ».

4. Зобов`язати Синевирську сільську раду Хустського району Закарпатської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2025 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0088, загальною площею 0,2500 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та прийняти рішення, з врахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області (Закарпатська область, Хустський район, с. Синевир, 1066, ) судові витрати у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька