Справа № 200/4582/25
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року Справа№200/4582/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання нараховувати та виплачувати пенсію без обмеження її максимальним розміром,

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 при виплаті з 01.01.2025 року та з 01.03.2025 року, а також застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років з 01.01.2025 року, та з 01.03.2025 року; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, здійснити ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2025 року, та з 01.03.2025 року, нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, зберігаючи відсоткове значення пенсії 80% від суми грошового забезпечення, без визначення кінцевої дати періоду проведення виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, а також без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. З 01.01.2025 року Пенсійний фонд виплачує позивачу пенсію не в повному розмірі, застосовуючи на суму його пенсії із застосування коефіцієнтів застосованих відповідно до постанови КМУ № 1 від 03.01.2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Позивач зазначив, що в перерахунку його пенсії, доданому до листа № 0500-0202-8/18965 від 04.03.2025 року, ГУ ПФУ в Донецькій області зазначило, що з врахуванням максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , розмір його пенсії складає 26828,51 гривень. Тобто Пенсійний фонд не нарахував позивачу з 01.03.2025 року гарантовану Державою щорічну індексацію пенсії в розмірі 1500 гривень. Крім цього в зазначеному листі ГУ ПФУ в Донецькій області зазначає, що ОСОБА_1 після виконання рішення суду, з 01.03.2025 року застосовуються зменшувальні коефіцієнти, передбачені постановою Кабінету міністрів України № 1 від 03.01.2025 року, після застосування яких розмір моєї пенсії складає з 01.03.2025 року 25133,50 гривень. При цьому застосовуються коефіцієнти до пенсії позивача не з повної пенсії 28328,51 гривень, а з пенсії без врахування індексації за 2025 рік 26828,51 гривень.

Отже, позивач вважає такі дії відповідача протиправними, які суперечать вимогам законодавства України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року було відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2025 року у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі Міністерства соціальної політики України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року було зупинено провадження в адміністративній справі № 200/4582/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання нараховувати та виплачувати пенсію без обмеження її максимальним розміром, до набрання законної сили судовим рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2229/25.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року, ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року про зупинення провадження у справі № 200/4582/25 скасовано, а справу направлено до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року поновлено провадження в адміністративній справі № 200/4582/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання нараховувати та виплачувати пенсію без обмеження її максимальним розміром.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначив наступне.

19 листопада 2024 року прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX, який набрав чинності 01.01.2025 року (далі Закон № 4059-IX).

Статтею 46 Закону № 4059-IX передбачено, що пенсії, призначені (перераховані) відповідно до, зокрема Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

На виконання статті 46 Закону № 4059-IX, Кабінет Міністрів України 03.01.2025 року прийняв постанову № 1 від 03.01.2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (далі Постанова № 1), якою визначив розміри і порядок застосування обмежувальних коефіцієнтів до спеціальних пенсій. Зокрема:

- до частини пенсії, що перевищує 10 прожиткових мінімумів та не перевищує 11 прожиткових мінімумів (25971 грн.), застосовується коефіцієнт 0,5;

- до частини пенсії, що перевищує 11 прожиткових мінімумів та не перевищує 13 прожиткових мінімумів (30693 грн.) 0,4;

- до частини пенсії, що перевищує 13 прожиткових мінімумів та не перевищує 17 прожиткових мінімумів (40137 грн.) 0,3;

- до частини пенсії, що перевищує 17 прожиткових мінімумів та не перевищує 21 прожитковий мінімум (49581 грн.) 0,2;

- до частини пенсії, що перевищує 21 прожитковий мінімум (49581 грн.) 0,1.

Відповідач зазначив, що положення статті 46 Закону № 4059-IX є чинними, тому підлягають обов`язковому виконанню всіма суб`єктами приватного та публічного права, як Головним управлінням так і Кабінетом Міністрів України.

Крім того, представник відповідача зазначив, що Постановою № 1 не встановлено обмеження максимального розміру пенсії або фіксованого розміру пенсії, а передбачено застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення (щодо пенсій розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність), а тому, на його думку, позивач помилково ототожнює застосування коефіцієнтів, передбачених Постановою № 1, з обмеженням максимального розміру пенсії.

З огляду на викладене у відзиві, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

ОСОБА_1 є пенсіонером ЗСУ та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за вислугу років.

В квітні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2018 року. Перерахунок пенсії було здійснено на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій було зазначено посадовий оклад 5920 гривень, оклад за військовим званням полковник 1480 гривень та надбавка за вислугу років (50%) 3700 гривень, та не були враховані додаткові види грошового забезпечення.

В квітні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2018 року. Перерахунок пенсії було здійснено на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій було зазначено посадовий оклад 4510 гривень, оклад за військовим званням майор 1340 гривень та надбавка за вислугу років (50%) 2925 гривень, та не були враховані додаткові види грошового забезпечення.

В жовтні 2022 року на адресу позивача надійшла довідка № ФС-70202/09/01/1020 від 06 жовтня 2022 року «Про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 », в якій зазначено всі види грошового забезпечення, які повинні бути враховані для перерахунку мені пенсії з 01.04.2019 року та які не було враховані при перерахунку пенсії з 01.01.2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі № 200/943/23, було зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 № ФС-70202/09/01/1020 від 06 жовтня 2022 року із застосуванням основного розміру пенсії 80% від грошового забезпечення.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило нарахування пенсії позивачу, однак знову обмежило максимальний розмір пенсії ОСОБА_1 після виконання рішення суду з 01.03.2023 року, а також зменшило розмір щомісячної доплати до пенсії, як особі з інвалідністю в наслідок війни, не врахувавши суму індексації пенсії за 2022 та 2023 роки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі № 200/5929/23, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 1 жовтня 2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2022 року у справі № 200/4932/22, та від 05.06.2023 року у справі № 200/943/23 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення (доплату) пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни з 01.03.2023 року з урахуванням положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 року № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25% від основного розміру пенсії, з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 та 2023 роки.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснило ОСОБА_1 нарахування пенсії в сумі 26828,51 гривень, однак не включило в суму при виплаті пенсії індексацію за 2024 рік, а також здійснивши нарахування щомісячно доплати до пенсії, як особі з інвалідністю в наслідок війни з врахуванням індексації за 2022, 2023 та 2024 рік.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 200/6471/24, зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з 01.03.2024 з урахуванням підвищення до пенсії, як інваліду війни відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 № 1381 (в редакції станом на 01.03.2022 року) у розмірі 25 % від основного розміру пенсії, з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022, 2023 та 2024 роки, з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням висновків суду викладених в даному рішенні.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.11.2024 року у справі № 200/6471/24 в квітні 2025 року здійснило нарахування ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2024 року в розмірі 26828,51 гривень, а з 01.03.2025 року, з врахуванням індексації пенсії за 2025 рік у розмірі 28328,51 гривень.

Як вбачається з листа № 0500-0202-8/18965 від 04.03.2025 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначило, що з врахуванням максимального розміру моєї пенсії, розмір моєї пенсії складає 26828,51 гривень. Тобто управління не нарахувало ОСОБА_1 з 01.03.2025 року Державою щорічну індексацію пенсії в розмірі 1500 гривень. Крім цього в зазначеному листі ГУ ПФУ в Донецькій області зазначає, що ОСОБА_1 після виконання рішення суду, з 01.03.2025 року застосовуються зменшувальні коефіцієнти, передбачені постановою Кабінету міністрів України № 1 від 03.01.2025 року, після застосування яких розмір моєї пенсії складає з 01.03.2025 року 25133,50 гривень. При цьому застосовуються коефіцієнти до пенсії позивача не з суми 28328,51 гривень, а з пенсії без врахування індексації за 2025 рік 26828,51 гривень.

Не погоджуючись із цим, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 3 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX (далі Указ № 64/2022), у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом № 64/2022, не обмежені конституційні права і свободи людини і громадянина, які встановлені статтею 46 Конституції України.

Згідно з абз. 1 преамбули Закону 2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Абзацом 3 преамбули Закону № 2262-XII встановлено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно ч. 1,3 ст. 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

19 листопада 2024 року прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX, який набрав чинності 01.01.2025 року (далі Закон № 4059-IX).

Статтею 46 Закону № 4059-IX передбачено, що пенсії, призначені (перераховані) відповідно до, зокрема Закону № 2262-XII (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 46 Закону № 4059-IX, Кабінет Міністрів України 03.01.2025 року прийняв Постанову № 1, якою визначив розміри і порядок застосування обмежувальних коефіцієнтів до спеціальних пенсій.

Пунктом 1 Постанови № 1 установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до, зокрема Закону № 2262-XII (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.

Таким чином, Законом № 4059-IX та Постановою № 1 установлено додаткові підстави для обмеження шляхом застосування коефіцієнтів розміру пенсій, призначених на підставі Закону № 2262-XII, що прямо заборонено ч. 3 ст. 1-1 Закону № 2262-XII.

У рішеннях від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, від 22.05.2008 № 10-рп/2008 та від 30.11.2010 року № 22-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

В абзаці третьому пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28.08.2020 року № 10-р/2020 Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.

Відповідно до першого речення частини третьої статті 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відтак у разі суперечності між правовими нормами Закону України про Державний бюджет України та правовими нормами спеціальних законів України, якими врегульовано ті ж самі правовідносини, застосуванню підлягають правові норми спеціальних законів України.

Таким чином, оскільки Законом № 2262-XII і Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено обмеження розміру пенсій, розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, шляхом застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів, тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статті 46 Закону № 4059-IX та Постанови № 1.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

У постанові від 12.11.2019 року у справі № 826/3858/18 Верховний Суд сформував такий правовий висновок:

«…безпосередній словесний, логіко-граматичний та юридичний аналіз конструкцій та змісту вказаних правових норм дає підстави вважати, що перерахунок раніше призначених пенсій визначений статтею 63 Закону № 2262-XII. Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених вказаною статтею.

При цьому обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсії, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами, виходячи зі змісту процитованого Закону.

Законодавець делегував Уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методу здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення, як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону № 2262-XII.

Адже до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Абзац 3 статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.2015 року за № 4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Отже, зміна умов чи норм пенсійного забезпечення (зокрема, визначення видів грошового забезпечення для перерахунку пенсій) підзаконними нормативно-правовими актами є порушенням закону».

У постанові від 09.06.2022 року у справі № 520/2098/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що «відповідно до статті 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України».

Таким чином, застосування при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України, якою змінюються умови та/чи норми пенсійного забезпечення, зокрема Постанови № 1, є протиправним.

Що стосується безпосередньо можливості обмеження пенсії максимальним розміром (встановлення коефіцієнтів до відповідних сум перевищення), то Верховний Суд в ухвалі від 25.02.2025 року про відмову у відкритті провадження у справі № 200/116/25 про розгляд справи як зразкової звернув увагу на те, що він неодноразово висловлював позицію щодо застосування норм Закону № 2262-XII у спорах, що стосуються обмеження максимального розміру пенсій. Зокрема, у постановах від 16.12.2021 року (справа № 400/2085/19), 20.07.2022 року (справа № 340/2476/21), 25.07.2022 року (справа № 580/3451/21), 30.08.2022 року (справа № 440/994/20), 17.03.2023 року (справа № 340/3144/21) та інших Верховний Суд встановив, що норми Закону № 2262-XII щодо призначення та перерахунку пенсій повинні тлумачитись із врахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016. Таким чином, будь-яке обмеження максимального розміру пенсій є протиправним.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України «обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість України» (абзац 10 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України «обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною 5 статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість України» (абз. 10 підп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини 7 статті 43, першого речення частини 1статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що позивач має право на отримання пенсії без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених Постановою № 1.

Суд також враховує, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі № 200/4932/22, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 № ФС-70202/09/01/1020 від 06.10.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019 року згідно постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 4510,00 гривень; оклад за військовим званням 1340,00 гривень; надбавка за вислугу років (50%) 2925,00 гривень; надбавка за особливості проходження служби (в розмірі 65% від грошового забезпечення) 5703,75 гривень; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% - 451,00 гривень, премія (47%) 2119,70 гривень, загальної суми 17049,45 гривень, застосувавши основний розмір пенсії 80%.

Отже, без обмеження її величини десятьма прожитковими мінімумами, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вищезазначене рішення набуло законної сили 06.02.2023 року.

Згідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи вказану норму, право позивача на перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром підтверджене судовим рішенням від 12.12.2022 року у справі № 200/4932/22, яке набрало законної сили, має преюдиційне значення та не є предметом доказування при розгляді даної справи.

Перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром є обов`язковим для виконання відповідачем не тільки на виконання рішення суду від 12.12.2022 року у справі № 200/4932/22, а й будь-якого перерахунку в майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваних дій не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що обмеження при виплаті пенсії позивача її максимальним розміром, із застосуванням з 01.01.2025 року та з 01.03.2025 року коефіцієнтів, встановлених Постановою № 1 та без проведення виплати проведеної на виконання Постанови № 209 індексації пенсії, не відповідають визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та Закону № 2262-ХІІ, тому такі дії слід визнати протиправними.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання нараховувати та виплачувати пенсію без обмеження її максимальним розміром, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання нараховувати та виплачувати пенсію без обмеження її максимальним розміром задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ), щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) при виплаті з 01.01.2025 року та з 01.03.2025 року, а також застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років з 01.01.2025 року, та з 01.03.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області(юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) здійснити ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), починаючи з 01.01.2025 року, та з 01.03.2025 року, нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, зберігаючи відсоткове значення пенсії 80% від суми грошового забезпечення, без визначення кінцевої дати періоду проведення виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, а також без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко