Справа № 340/4971/24
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 вересня 2025 року

м. Київ

справа №340/4971/24

адміністративне провадження №Зі/990/159/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Загороднюк А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи № 340/4971/24 за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,-

УСТАНОВИВ:

05 серпня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Гіріч Юлії Петрівни на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 340/4971/24 (№ К/990/33043/25) .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05 серпня 2025 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Білак М.В., суддям: Мацедонській В.Е., Желєзному І.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи № 340/4971/24 (№ К/990/33043/25) між суддями від 18 серпня 2025 року визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Білак М.В., судді: Мацедонська В.Е., Загороднюк А.Г.

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року (№ К/990/233043/25) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гіріч Юлії Петрівни на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 340/4971/24 за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

10 вересня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 340/4971/24 (№ К/990/37476/25) за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

Протоколом передачі раніше визначеному складу суду від 10 вересня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Білак М.В., судді: Желєзний І.В., Мацедонська В.Е.

12 вересня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи № 340/4971/24.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року у цій справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 допустили істотну помилку, яка ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість її розгляду, з огляду на наведені у процесуальному документі недостовірних відомостей про суб`єкта касаційної скарги, замість неї, ОСОБА_1 , яка подала касаційну скаргу особисто через підсистему «Електронний суд», у тексті ухвали було вказано адвоката. Наведення у процесуальному документі неправдивих відомостей щодо суб`єкта касаційної скарги свідчить про неналежне виконання суддями своїх процесуальних обов`язків, що підриває довіру до суду та викликає обґрунтовані сумніви у їхній неупередженості. За таких обставин є об`єктивні підстави сумніватися в неупередженості вказаних суддів при подальшому розгляді справи. Їхня участь у розгляді може поставити під сумнів принцип безсторонності суду та порушити гарантії справедливого судочинства. Крім того, зазначає, що неодноразово подавала касаційні скарги на судові рішення у цій справі, проте Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження, застосовуючи виключно формальні підстави, чим позбавляє права на справедливий судовий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. визнано необґрунтованою.

Передано заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи № 340/4971/24 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. від участі у розгляді справи № 340/4971/24 передано на розгляд судді Загороднюку А.Г.

Мною подано заяву про самовідвід від розгляду заяви про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е., у цій справі з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Обґрунтовуючи заявлений самовідвід, мною звернуто увагу на наступне. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи № 340/4971/24 (№ К/990/33043/25) між суддями від 18 серпня 2025 року визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Білак М.В., судді: Мацедонська В.Е., Загороднюк А.Г. Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гіріч Юлії Петрівни на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 340/4971/24 (№ К/990/33043/25). Заява ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. у розгляді справи № 340/4971/24 (№ К/990/37476/25) обґрунтована тим, що ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року у цій справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 допустили істотну помилку, яка ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість її розгляду, з огляду на наведені у процесуальному документі недостовірних відомостей про суб`єкта касаційної скарги, замість неї, ОСОБА_1 , яка подала касаційну скаргу особисто через підсистему «Електронний суд», проте у тексті ухвали було вказано адвоката.

Вказані обставини, на думку судді Загороднюка А.Г., унеможливлюють його участь у розгляді заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи № 340/4971/24 і він підлягає самовідводу відповідно до вимог статті 36 КАС України.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені статтями 36-37 КАС України.

Частиною першою статті 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною першою статті 40 КАС України визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, ніж визначені у цій статті Кодексу, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Таким чином, така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Як зазначено у підпункті "а" пункту 3 Рекомендації CM/Rec (2004) 20 щодо судового розгляду адміністративних актів (Прийнято Комітетом Міністрів 15 грудня 2004 року на 909-му засіданні заступників Міністрів) та пункті 53 Пояснювальної записки до них, судовий розгляд має здійснюватися судом, створеним законом, чия незалежність та неупередженість гарантуються відповідно до умов Рекомендації № R (94) 12; з огляду на специфічні ризики адміністративного судді, коли він або вона повинні вирішити суперечку за участю органів державної влади, цей принцип підкреслює необхідність як суб`єктивної неупередженості (враховує особисту залученість або зацікавленість судді в даній справі), так і об`єктивної неупередженості (що має на увазі достатні гарантії самого судді, що дозволяють виключити існування будь-яких сумнівів на цей рахунок).

До того ж, реалізація принципу верховенства права, визначеного у статті 6 КАС України, є неможливою без забезпечення доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

При цьому безсторонність суду, як відсутність упередженості, необхідно оцінювати у кожному конкретному випадку відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, суб`єктивний критерій визначається на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, а за об`єктивним критерієм підлягають дослідженню питання, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У пунктах 105, 106 рішення у справі "Oleksandr Volkov v. Ukraine" (заява № 21722/11) зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію. У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Як установлюють Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені резолюцією Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (пункт 2.5).

Таким чином, самовідвід судді є необхідним не лише у разі наявності фактичних доказів упередженості, але й у ситуаціях, коли сумніви щодо неупередженості є достатнього обґрунтованими, щоб об`єктивно виникнути у стороннього спостерігача.

Відповідно до частини першої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності під час вирішення цього спору, недопущення будь-яких сумнівів у моїй об`єктивності, вважаю за необхідне заявити самовідвід від розгляду питання про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи № 340/4971/24.

Керуючись статтями 36, 39- 40, 248 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Загороднюка Андрія Григоровича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Загороднюка Андрія Григоровича від розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи № 340/4971/24

Передати матеріали справи № 340/4971/24 до секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

А.Г. Загороднюк,

Суддя Верховного Суду