Справа № 560/15694/25
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 вересня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про внесений до його військового квитка серії НОМЕР_1 запис від 21 грудня 2012 року про виключення його з військового обліку згідно п. 2.3 наказу Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006.

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про виключення його з військового обліку згідно із записом про виключення його з військового обліку відповідно до п. 2.3 наказу Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006 року, що міститься у його військовому квитку серії НОМЕР_1 від 21.

Разом із позовною заявою 10 вересня 2025 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки та Національній поліції, іншим військовим формуванням вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби, і взагалі вчиняти будь-які дії, пов`язані з мобілізацією та призовом, до моменту набрання законної сили рішенням у справі за результатами розгляду позовної заяви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відповідачем в якій є ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 11.09.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Згідно з ухвалою суду від 11.09.2025 відкрито провадження в адміністративній справі.

23 вересня 2025 року представник позивача подав до суду заяву від 22.09.2025 про забезпечення позову, в якій просить заборонити Територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки та Національній поліції, іншим військовим формуванням - вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби, і взагалі вчиняти будь-які дії, пов`язані з мобілізацією та призовом, до моменту набрання законної сили рішенням у справі за результатами розгляду позовної заяви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви вказує, що після винесення ухвали суду від 11.09.2025 змінилися обставини. Після відмови про забезпечення позову 20.09.2025 через Укрпошту позивач листом отримав повістку від ІНФОРМАЦІЯ_4 за № 7/3838 без дати. Згідно даної повістки йому належало з`явитися 16.09.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вважає, що вжиття заходів із забезпечення позову є необхідним, оскільки його мобілізація істотно порушить його права та права інших осіб. Не вжиття заходів забезпечення позову, може призвести до вчинення Відповідачем дій по мобілізації, і як наслідок змінить статус позивача, як такого, що виключений з військового обліку, на військовослужбовця і це унеможливить виконання рішення суду (в разі його задоволення).

Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені ч.1 ст.151 КАС України можливі лише за наявності обставин, що визначені ч. 2 ст. 150 цього Кодексу.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Верховний Суд в постанові від 28.03.2018 по справі № 800/521/17 вказав, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

Заявником - позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Позивач у заяві вказує про одержання повістки від ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якої йому належало з`явитися 16.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак це не є підставою для забезпечення позову, враховуючим вищевказане.

Враховуючи зазначене, суд робить висновок, що немає 2-х підстав, які визначені ч. 2 ст. 150 КАС України підтверджених належними доказами, тому заява ОСОБА_1 від 22.09.2025 про забезпечення позову не може бути задоволена.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 від 22.09.2025 про забезпечення позову до подання позовної заяви - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повне судове рішення складене 23 вересня 2025 року

Головуючий суддя А.І. Петричкович