Справа № 456/2847/25
Суддя: Сас С. С.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2847/25
Провадження № 2-а/456/80/2025
РІШЕННЯ

іменем України

16 вересня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Саса С. С.

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом та просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 614/25 від 31.03.2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про притягнення позивачадо адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 25500 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що позивач перебуває з 17.10.2013 на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 як військовозобов`язаний, поштова адреса якого зареєстрована при постановці на військовий облік. Оскаржувану постанову позивачем було одержано при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження лише 21.05.2025. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №614/25 від 31.03.2025, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 грн. Відповідно до змісту спірної постанови, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , будучи в належний спосіб оповіщеним про виклик, а саме 18.02.2025 на зареєстровану поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), був скерований рекомендований лист №040, в якому знаходилась повістка №2508023 про виклик позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 о 09:00 год. 28.02.2025 для уточнення даних. Рекомендований лист №040 з повісткою №2508023 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 . Причина повернення листа №040 вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Починаючи з 09:00 год. 28.02.2025 року ОСОБА_1 не з`явився за викликом (повісткою №2508023) до ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом 3 діб не повідомив причини неявки, а в подальшому, протягом 7 календарних днів, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Між тим, в змісті оскаржуваної постанови міститься відсилка на норми, які на думку індивідуального суб`єкта владних повноважень - полковника ОСОБА_2 , порушено ОСОБА_1 , зокрема: 1) ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»; 2) ч. 1 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; 3) ч. 3 п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; 4) ч. 8 п. 3 ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; 5) п. 21 Порядку; 6) п. 24 Порядку. Натомість, позивач ОСОБА_1 жодного повідомлення чи листа з ІНФОРМАЦІЯ_4 за своєю зареєстрованою адресою проживання не одержував, будь-яких інших сповіщень від ІНФОРМАЦІЯ_4 , в тому числі, й у спосіб телефонного зв`язку, не отримував. Дізнався про наявність оскаржуваної постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 з відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ Федоришин Н.С. про стягнення з позивача 51 000 грн. штрафу. Позивач вважає незаконною та такою, що суперечать чинному законодавству України, прийнятою із грубим порушенням норм Закону постанову №614/25 від 31.03.2025 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 грн. В змісті спірної постанови від 31.03.2025 підтверджується, що ОСОБА_1 при постановці на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 у встановленому законодавством порядку вказав своє зареєстроване місце проживання. Місцем проживання вказав: АДРЕСА_2 . Натомість, йому у лютому жодна поштова кореспонденція не надходила, оператори поштового зв`язку не навідувались, в особовій справі подавав свій контактний номер телефону, на який жодного виклику від ІНФОРМАЦІЯ_4 не було. З спірної постанови №614/25 від 31.03.2025, на позивача ОСОБА_1 було сформовано повістку № 2508023, дана повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за №040 без опису вкладення, на адресу місця проживання, зазначену ОСОБА_1 під час постановці на військовий облік: АДРЕСА_2 . Назване поштове відправлення № 040 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Однак, при винесені оскаржуваної постанови посадовою особою не було враховано, що оскільки повістку № 2508023 надіслано позивачу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого місця проживання в установленному законом порядку. Із трекінгу вказаної довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення № 040 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме АДРЕСА_2 . З витягу трекінгу сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що відправлення повернуто 28.02.2025. Отже, днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання є 28.02.2025 року, оскільки саме у цей день поштове відправлення № 040 було повернуто відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Натомість, повісткою № 2508023, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснено виклик ОСОБА_1 на 28.02.2025 о 09:00 год, для уточнення даних, що само по собі унеможливлює явку особи у визначений час, оскільки таке, в силу законодавства вручено, опісля визначеного часу, а це 09:00 год. За загальним правилом повістка повинна бути вручена особі військовозобов`язаному за три дні до означеної явки особи, для власне, забезпечення такої належної явки у відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 Мундяк М.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просив позов задоволити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 Цьорох Ю.Р. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та просив відмовити у задоволенні позову, покликаючись на викладені у відзиві обставини, зазначивши, що ОСОБА_1 на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17 жовтня 2013 року як військовозобов`язаний, поштова адреса якого зареєстрована при постановці на військовий облік. За даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не уточнював свої персональні дані протягом 60 днів, починаючи з 16 травня 2024 року по 16 липня 2024 року. 18 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , на зареєстровану поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), був скерований рекомендований лист № 040 з описом вкладення та повідомленням про вручення, в якому знаходилась повістка № 25080023 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) о 9.00 год. 00 хв. 28 лютого 2025 року для уточнення даних. 26.02.2025 року рекомендований лист № 040 з повісткою № 25080023 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 . Причина повернення листа № 040 вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, починаючи з 9 год. 00 хв. 28.02.2025 року ОСОБА_1 не з`явився за викликом (повісткою № 25080023) до ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом 3 діб не повідомив причини неявки, а в подальшому, протягом 7 календарних днів не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Пунктом 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, встановлено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресом місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних. Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). Про наявність жодної з обставин, визначених ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач не повідомив. Як видно з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, які виразилися в тому, що ОСОБА_1 . Будучи належним чином оповіщеним не з`явився у визначене в повістці місце і строк, не повідомив протягом 3 діб про причини неявки, а в подальшому, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк, що не перевищує 7 календарних днів. Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. Також вказану повістку скеровано позивачу на його поштову адресу рекомендованим листом 040) та такий повернувся відправнику із відміткою відділення поштового зв`язку «За зазначеною адресою відсутній. Після повернення повістки по якій не прибув позивач ОСОБА_1 було винесено постанову № 614 від 31.03.2025 року і надіслано рекомендованим листом 08.04.2025 року на задекларовану адресу позивача. 14.04.2025 лист з постановою був повернутий відправнику з позначкою адресат відсутній за даною адресою. У будь-якому разі незгода позивача з метою виклику, що вказана у повістці, не звільняє його від обов`язку з`явитися на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, і надалі не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення цього обов`язку. Як видно з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, які виразилися в тому, що ОСОБА_1 отримавши повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 28.02.2025 року, на 9 год. 00 хв., не з`явився у визначене в повістці місце і строк, не повідомив протягом 3 діб про причини неявки, а в подальшому, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк, що не перевищує 7 календарних днів. Отже, з боку ІНФОРМАЦІЯ_4 були виконані усі необхідні дії для того, щоб довести до позивача ОСОБА_1 суть прийнятого рішення. Позивач був належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 9 год.00 хв. 28.02.2025 року для уточнення даних, без поважних причин не прибув, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідає вимогам закону.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив, в якому просить відмовити в замовленні позову покликаючись на те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій. Так, згідно Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» було прийнято рішення про оголошення та проведення загальної мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. 18.02.2025 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформована повістка № 2508023 з накладенням кваліфікованого електронного підпису начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , для прибуття у ІНФОРМАЦІЯ_8 на 09.00 год. 28.02.2025 для уточнення даних, оскільки за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він не уточнював свої персональні дані протягом 60 днів, починаючи з 16 травня 2024 року по 16 липня 2024 року. Дана повістка була направлена на наявну у ІНФОРМАЦІЯ_9 адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_4 . Повістка ОСОБА_1 була скерована 18.02.2025 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення та 21.02.2025 року прийнята (а не відправлена) у м. Київ 05300. Разом з тим, рекомендоване 28.02.2025 року поштове відправленням повернуто оператором поштового зв`язку «Укрпошта» та 04.03.2025 року вручено за довіреністю уповноваженій особі ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із копії доданої довідки ф. 20 про причини повернення/ досилання вбачається, що поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Порядок вручення повістки, відправленої поштовим зв`язком, регулюється розділом «Доставка та вручення поштових відправлень» «Правил надання послуг поштового зв`язку» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 (із змінами). Відповідно до п.82 Правил рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК. Повістка за №2508023 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зразок якої затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №951 від 16.05.2024 року і в таких повістках відсутня графа із зазначенням номеру телефону мобільного зв`язку, тому працівником об`єкта поштового зв`язку як правило обирається другий спосіб повідомлення військовозобов`язаного про надходження йому такого листа.

Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення № 614/25 від 31.03.2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн.

Із постанови вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17 жовтня 2013 року як військовозобов`язаний, поштова адреса якого зареєстрована при постановці на військовий облік. За даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не уточнював свої персональні дані протягом 60 днів, починаючи з 16 травня 2024 року по 16 липня 2024 року. 18 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , на зареєстровану поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), був скерований рекомендований лист № 040 з описом вкладення та повідомленням про вручення, в якому знаходилась повістка № 25080023 про виклик ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) о 9.00 год. 00 хв. 28 лютого 2025 року для уточнення даних. 26.02. 2025 року рекомендований лист № 040 з повісткою № 25080023 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 . Причина повернення листа № 040 вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, починаючи з 9 год. 00 хв. 28.02. 2025 року ОСОБА_1 не з`явився за викликом (повісткою № 25080023) до ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом 3 діб не повідомив причини неявки, а в подальшому, протягом 7 календарних днів не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Пунктом 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядок), встановлено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресом місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Згідно зі ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;3) скасовує постанову і закриває справу;4)змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, суд приходить до висновку, що положення статті 293 Кодексу України про адміністративніправопорушення прямо не вказують, що суд при розгляді справи в порядку Кодексу адміністративного судочинства України наділений повноваженнями, визначеними статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, специфіка такого перегляду полягає в тому, що суд фактично і виконує повноваження органу (посадової особи), яка переглядає постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень частини 2 статті 124 Конституції України, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити, що суд який переглядає постанову у справі про адміністративне правопорушення не може мати менше повноважень, аніж вищестоящий орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення. Суд, який переглядає постанову в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними Кодексом України про адміністративні правопорушення, не може мати менші повноваження аніж апеляційний суд загальної юрисдикції.

Наведене вище дає підстави дійти висновку, що суд наділений усією повнотою тих повноважень, які визначені статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі й правом змінити постанову в частині зміни заходу стягнення.

Крім того, дане положення закріплено в ч. 3 ст. 286 КАС України, згідно якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, проте, враховуючи обставини вчинення правопорушення, особу порушника, який, вперше притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим в порядку ст. 293 КУпАП змінити постанову в справі про адміністративне правопорушення № 614/25 від 31.03.2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, призначивши позивачу ОСОБА_1 штраф за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Керуючись ст. ст. 242 - 246 КАС України, суд

вирішив:

Позов задоволити частково.

Змінити постанову в справі про адміністративне правопорушення № 614/25 від 31.03.2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 25500 грн., призначивши ОСОБА_1 штраф за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 19.09.2025.

Головуючий суддя С. С. Сас