Справа № 200/3577/25
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року Справа№200/3577/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув у спрощеному позовному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення №62 від 14.04.2025 про відмову у призначенні пенсії,

зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 05.04.2025 та призначити пенсію за віком з 15.04.2025, зарахувавши до трудового та страхового стажу для права на призначення пенсії не враховані періоди роботи з 01.07.1982 по 01.08.1985; 01.08.1985 по 24.10.1985; 24.10.1985 по 23.02.1987, з 10.03.1987 по 01.10.1987, 01.05.1994 по 01.07.1998 та періоди перебування на обліку в центрі зайнятості з 02.03.2003 по 26.11.2003, 27.11.2003 по 25.05.2004.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято через недостатність страхового стажу, з правильністю визначення якого позивач не погоджується. Позивач зауважив, що відповідно до відомостей з порталу ПФУ стаж позивача становить 36 років 11 місяців 2 дні. Позивач зазначила, що відповідачем під час розгляду її заяви протиправно не враховано до стажу періоди її роботи на підставі відомості трудової книжки та зауважила, що записи трудової книжки про роботу у сукупності із відомостями про підстави внесення таких записів у своїй сукупності надають можливість визначити її зайнятість протягом неврахованих відповідачем періодів. Крім цього, позивач заперечує правомірність неврахування відповідачем періоду отримання нею допомоги по безробіттю та зазначає, що інформація про спеціальний стаж за зазначений період наявна в Індивідуальних відомостях про особу, що мали бути враховані відповідачем під час розгляду її заяви.

Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області в наданому до суду відзиві зазначило, що підставою відмови у призначенні позивачу пенсії стало недостатність страхового стажу позивача. При цьому, як зазначено у відзиві, до страхового стажу позивача не враховано періоди з 01.07.1982 по 01.08.1985; з 01.08.1985 по 24.10.1985; з 24.10.1985 по 23.02.1987 згідно з трудовою книжкою від 01.07.1985 б/н, оскільки вона містить пошкодження, в наказах наявні виправлення; періоди роботи в колгоспі з 10.03.1987 по 01.10.1987, 01.05.1994 по 01.07.1998 не враховано через відсутність інформації про відпрацьовані вихододні; періоди перебування на обліку в центрі зайнятості з 02.03.2003 по 26.11.2003, з 27.11.2003 по 25.05.2004 не враховано через відсутність печатки центру зайнятості, а відомості архівних довідок від 15.11.2022 № 12-05-19/41; № 12-05-19/42; № 12-05-19/43 не можуть бути прийняті, оскільки потребують перевірки. Посилаючись на правомірність визначення тривалості страхового стажу під час розгляду заяви про призначення пенсії, відповідач зауважував на відсутності підстав для скасування рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2025 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем змінено прізвище на ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , копія якого наявна в матеріалах справи

05.04.2025 позивач через веб-портал ПФУ надала заяву про призначення пенсії.

Заяву позивача за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, що є відповідачем у справі.

14.04.2025 відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за № 62 у зв`язку з недостатністю на дату звернення необхідного стажу, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-ІV для призначення пенсії за віком.

Згідно з рішенням за наданими документами та реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, стаж становить 26 років 6 місяців 13 днів В рішенні зазначено, що до стажу не враховано періоди з 01.07.1982 по 01.08.1985; 01.08.1985 по 24.10.1985; 24.10.1985 по 23.02.1987 згідно з трудовою книжкою від 01.07.1985 б/н, оскільки вона містить пошкодження, в наказах наявні виправлення; період роботи в колгоспі з 10.03.1987 по 01.10.1987, 01.05.1994 по 01.07.1998 згідно трудовою книжкою через відсутність інформації про відпрацьовані вихододні; період перебування на обліку в центрі зайнятості з 02.03.2003 по 26.11.2003; 27.11.2003 по 25.05.2004 не враховано через відсутність печатки; відомості архівних довідок від 15.11.2022 № 12-05-19/41; № 12-05-19/42;№ 12-05-19/43, не враховано через необхідність їх перевірки.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Статтею 26 цього Закону передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017, починаючи з 01.01.2025 по 31.12.2025 - не менше 32 років.

Згідно з частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно частини першої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ст.ст. 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969 року громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, який був чинним на час членства у колгоспі позивача (далі Основні положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).

Згідно із пунктом 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки (пункт 8 Основних положень).

Цією постановою також затверджений зразок трудової книжки колгоспника, який визначає, що трудова книжка колгоспника містить окремі розділи, зокрема: ІІІ «Членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV , де зазначаються відомості про роботу відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «Трудова участь у громадському господарстві», де зазначаються відомості про встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою. Відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа (п. 13 Постанови № 310).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Спірним питанням в межах цієї справи є правомірність обчислення відповідачем страхового стажу позивача під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії, що вирішується судом з урахуванням документів, що перебували у відповідача станом на час вирішення питання про призначення позивачу пенсії.

Відповідно до рішення про відмову в призначенні пенсії від 14.04.2025 під час розгляду заяви про призначення пенсії не враховано періоди роботи з 01.07.1982 по 23.02.1987 через пошкодження трудової книжки та наявність виправлень у записах; період з 10.03.1987 по 01.10.1987 та з 01.05.1994 по 01.07.1998 - через відсутність відомостей про виконання мінімуму трудової участі в період членства в колгоспі; періоди отримання допомоги по безробіттю з 02.03.2003 по 25.05.2004 через відсутність печатки центру зайнятості.

Спірні періоди з 01.07.1982 по 23.02.1987, з 10.03.1987 по 01.10.1987 та з 01.05.1994 по 01.07.1998 стосується періоду часу до впровадження персоніфікованого обліку, а тому згідно зі ст. 24 Закону України № 1058 страховий стаж обчислюється відповідно до вимог законодавства, що діяло до набрання чинності Законом № 1058.

До набрання чинності Законом № 1058 умови пенсійного забезпечення визначалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Порядком № 637. Обидва нормативно-правові акти визначали основним документом, на підставі якого обчислюється стаж трудову книжку. Положення ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначали, що період членства у колгоспі підлягає врахуванню до стажу за умови підтвердження виконання особою встановленого мінімуму трудової участі, а у разі невиконання такого мінімуму за відсутності поважних причин до стажу враховується фактично відпрацьований період.

Трудова книжка позивача серії б/н (дата заповнення 01.07.1982), копія якої наявна в матеріалах справи, видана на ім`я ОСОБА_4 (прізвище ОСОБА_5 змінено на підставі свідоцтва від 29.07.1985) містить наступні записи про роботу позивача у спірних періодах:

01.07.1982 прийнято на посаду санітарки-няні 0,5 та прибиральниці няні 0,5 до ясел-саду «Топольок» село Октябрське, підставою внесення запису зазначено наказ № 35 від 01.07.1982 (запис 1);

01.09.***4 (рік нерозбірливо) зарахована на навчання до однорічного педагогічного класу, підставою внесення запису визначено наказ Міськрайво від 27.09.1984 (запис № 2);

01.08.1985 переведена вихователем до Вирівського Ясел -саду, підставою внесення запису визначено наказ від 02.07.1985; призначена вихователем Вирівського я/саду (назва нерозбірливо) підставою внесення запису визначено наказ № 29к від 29.07.1985 (запис № 3);

24.10.1985 переведена в Я/сад «Золотий ключик» (запис № 4);

24.10.1985 прийнята на посаду вихователя до ясел саду «Золотий ключик» за переводом (запис № 5);

27.02.**** (рік відсутній) звільнена із займаної посади у зв`язку із зміною місця проживання., підставо внесення запису визначено наказ від 23.02.1987 (запис № 6);

10.03.1987 прийнята до колгоспу ім. Калініна на посаду вихователя дитячого садочку (запис № 7);

01.10.**87 (запис нерозбірливий) звільнена з колгоспу ім. Калініна за власним бажанням

01.05.1994 прийнята до д/саду село Володимирівка на посаду вихователя, підставою внесення запису визначено розпорядження № 18 від 01.05.1994 (запис № 9);

01.07.1998 звільнена у зв`язку з переведенням в д/сад на баланс КСП ім. Куйбишева, підставою внесення запису визначено розпорядження № 14 від 01.07.1998 (запис № 10).

В архівній довідці Шахівської сільської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 15.11.2022 № 12.05-19/41 визначені відпрацьовані людино-дні та заробітна плата ОСОБА_6 за період роботи у дитячому садочку Топольок виконкому Октябрського сільської за 1982-1985 роки. Зокрема, з липня 1982 по лютий 1985 року.

В архівній довідці Шахівської сільської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 15.11.2022 № 12.05-19/42 визначені відпрацьовані людино-дні та заробітна плата ОСОБА_6 за період роботи у Владимирському дитячому садочку виконкому Новоторецької сільської ради, зокрема за період з травня 1994 року по вересень 1996 року.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість врахування зазначених довідок без проведення перевірки через їх необґрунтованість та зауважує, що особа не може бути позбавлена свого права на отримання пенсії у належному розмірі через нездійснення відповідачем перевірки достовірності зазначених у таких довідках відомостей. Проведення перевірки достовірності документів здійснюється пенсійним органом, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

У постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 Верховний Суд зазначив, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Як зазначено Верховним Судом в постанові від 23.12.2020 у справі №520/7125/17 посилання органу Пенсійного фонду України на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості видачі довідки є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

Вказана позиція також підтримана Верховним Судом у постановах від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 03.06.2021 у справі №127/8001/17.

Тобто, нездійснення відповідачем перевірки обґрунтованості видачі документів підприємствами, установами та організаціями не може бути підставою для неврахування зазначених документів при призначенні та виплаті пенсії. Виключно встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів і проведення перевірки, є підставою для неврахування поданих особою документів.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що записи 1-6 та 9-10 трудової книжки б/н у сукупності із відомостями довідки Шахівської сільської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 15.11.2022 № 12.05-19/41 дозволяють встановити зайнятість позивача в період з 01.07.1982 по 27.02.1987 (дату звільнення позивача можна встановити з дати наказу про звільнення, на підставі якого такий запис внесений), з огляду на що зазначені періоди протиправно не враховані до стажу позивача.

З приводу врахування до стажу періоду роботи позивача у колгоспі на посаді вихователя дитячого садочку з 10.03.1987 по 01.10.1987 та з 01.05.1994 по 01.07.1998 суд зазначає таке.

Записи про роботу з 10.03.1987 по 01.10.1987 та з 01.05.1994 по 01.07.1998 наявні в трудовій книжці позивача, а не трудовій книжці колгоспника. Згідно з записами трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 позивач мала статус члена колгоспу імені Куйбишева Добропільського району Донецької області з 19.11.1987 по 30.04.2000, зазначена трудова книжка не містить записів про роботу вихователем дитячого садку на умовах членства в колгоспі в періоди з 10.03.1987 по 01.10.1987 та з 01.05.1994 по 01.07.1998.

Положеннями Примірного статуту колгоспника, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, встановлено можливість прийняття на роботу до колгоспу особи іншим шляхом, ніж набуття членства. Отже, діяльність членів колгоспів має підтверджуватися трудовою книжкою колгоспника встановленого зразку, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої мали вноситися відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі). Втім, запис трудової книжки позивача про роботу в колгоспі не містить інформації про набуття позивачем членства у колгоспі, в матеріалах справи відсутні інші документи, які б надавали можливість встановити набуття позивачем членства у колгоспі.

Суд зауважує, що запис про роботу позивача у колгоспі наявний в трудовій книжці, порядок ведення якої на той час врегульовувався Інструкцією про порядок ведення трьох книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974, а не в трудовій книжці колгоспника, порядок ведення якої визначався Постановою Ради міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників».

З огляду на таке, суд вважає за можливе визначати страховий стаж позивача за період роботи у колгоспі з 10.03.1987 по 01.10.1987 та з 01.05.1994 по 01.07.1998 за загальним правилом із записів трудової книжки та із врахуванням архівної довідки Шахівської сільської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 15.11.2022 № 12.05-19/42 без встановлення виконання позивачем встановленого мінімуму, оскільки перевірки виконання такого мінімуму є обов`язковою лише під час врахування до стажу періоду трудової діяльності членів колгоспів.

Періодз 02.03.2023 по 25.05.2004 стосуються періоду після впровадження персоніфікованого обліку, а тому визначення судом підстав для їх врахування здійснюється на підставі Закону №1058.

Трудова книжка позивача серії б/н (дата заповнення 01.07.1982), копія якої наявна в матеріалах справи, видана на ім`я ОСОБА_7 містить запис 23 про виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст. 23 п. 1,3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Запис про припинення цієї допомоги відсутній.

Водночас, відповідно до абз 3 ч.1 ст. 24 Закону № 1058 період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, включається до страхового стажу. Із врахуванням ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 зазначений період може бути врахованим до страхового стажу на підставі даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Так, в Індивідуальних відомостях про застраховану особу наявні відомості про спецстажу позивача у 2003 році за кодом підстав ЗПЗ056А3 (період одержання допомоги по безробіттю відповідно до Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства) тривалістю 8 місяців 25 днів, та у 2004 році 4 місяці 24 дні, код страхувальника 23126132 - ДОБРОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ ЦЕНТР ЗАЙНЯТОСТІ. Отже, зазначений період підлягає врахуванню до страхового стажу як період отримання допомоги по безробіттю від Добропільського міського центру зайнятості на підставі відомостей про спецстаж Індивідуальних відомостей про особу тривалістю 4 місяців та 25 днів за 2003 рік та 4 місяці 24 дні за 2004 рік.

Встановлення судом протиправності неврахування відповідачем періодів роботи позивача з 01.07.1982 по 23.02.1987, з 10.03.1987 по 01.10.1987 та з 01.05.1994 по 01.07.1998 на підставі відомостей трудової книжки та довідок Шахівської сільської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 15.11.2022 № 12.05-19/41 та № 12.05-19/42, періоду отримання допомоги по безробіттю з 02.03.2003 по 25.05.2004 на підставі Індивідуальних відомостей про застраховану особу, є підставою висновку про неправильне обчислення відповідачем тривалості стажу позивача під час розгляду заяви про призначення пенсії, що свідчить про обґрунтованість вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення від 14.04.2025 №62 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 05.04.2025.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи підлягають задоволенню в частині вимог про зарахування до стажу періодів роботи з 01.07.1982 по 23.02.1987, з 10.03.1987 по 01.10.1987 та з 01.05.1994 по 01.07.1998 та періодів отримання допомоги по безробіттю за 2003 та 2004 роки на підставі Індивідуальних відомостей про особу.

У задоволенні вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком слід відмовити, оскільки обчислення тривалості стажу входить до дискреційних повноважень відповідача, а суд у межах розгляду справи наділений повноваженнями здійснити правомірність проведеного обчислення та дотримання вимог законодавства під час його проведення.

Отже, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на таке, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір за квитанцією від 16.05.2025 № Y9QL-QSB7-4A8E у сумі 968,96 грн.

Беручи до уваги викладене вище, на підставі положень Законів України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №62 від 14.04.2025 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 05.04.2025, зарахувавши до стажу для права на призначення пенсії періоди роботи з 01.07.1982 по 01.08.1985; 01.08.1985 по 24.10.1985; 24.10.1985 по 23.02.1987, з 10.03.1987 по 01.10.1987, 01.05.1994 по 01.07.1998 та періоди перебування на обліку в центрі зайнятості 4 місяців та 25 днів за 2003 рік та 4 місяці 24 дні за 2004 рік.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач) адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26,

Суддя А.С. Михайлик