Справа № 640/20779/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради, що проявилась в порушенні нею встановленого Законом порядку та строку розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11 березня 2021 року (зареєстроване відповідачем за вх. № 469017636) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та зволікання з його розглядом протягом чотирьох місяців;

- зобов`язати Київську міську раду винести і розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії клопотання ОСОБА_1 від 11 березня 2021 року (вх. № 469017636) про наданих дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами його розгляду прийняти рішення згідно з чинним законодавством та подати в місячний строк після набуття чинності судового рішення, ухваленого в цій справі, звіт про його виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, 11 березня 2021 року, в порядку, визначеному ст. 118 Кодексу, звернулась до Київської міської ради (відповідача) з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення мені у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач листом від 15.03.2021р №08-Ж1104 повідомив про те, що клопотання зареєстроване за вх. №469017636 і що воно буде розглянуте після отримання витягу з містобудівного кадастру від Департаменту містобудування та архітектури КМДА. В порушення встановленого Законом місячного строку на розгляд клопотання, зазначене клопотання не вирішене впродовж чотирьох місяців, його розгляд не був включений до порядку денного пленарних засідань сесій Київської міської ради 08 квітня 2021 р., 13 травня 2021 р., 27 травня 2021р., 10 червня 2021 р., 24 червня 2021 р., 08 липня 2021 р.

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Огурцова О.П. від 03.08.2021 року по справі № 640/20779/21 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків.

27.08.2021 року суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами виніс ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, а також ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

16.02.2022 року до суду від позивача надійшла заява про відвід судді Огурцова О.П. у зв`язку з наявністю, на думку позивача, обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцова О.П. від 21.02.2022 року заяву відповідача про відвід судді визнано необґрунтованою та таку заяву про відвід передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному відповідно до частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 22.02.2022 заяву про відвід та матеріали справи розподілено судді Кармазіну О. А.

23.02.2022 справу № 640/20779/21 передано судді Кармазіну О. А.

Розглянувши заяву про відвід та наявні матеріали у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 16.02.2022 року по справі № 640/20779/21 було відмовлено.

Законом України № 2825-IX від 13.12.2022 року, що набрав чинності 15.12.2022 року, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Згідно з розділом II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, дана справа передана на розгляд та вирішення Одеському окружному адміністративному суду, та за наслідками автоматизованого розподілу судових справ між суддями, справу передано на розгляд судді Харченко Ю. В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 640/20779/21 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року витребувано від Київської міської ради належні письмові докази на підтвердження розгляду / не розгляду клопотання позивача - ОСОБА_1 від 11 березня 2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та у разі не розгляду зазначити з яких підстав, посилаючись на відповідні законодавчі норми та приписи. Зупинено провадження по справі № 640/20779/21, - до отримання витребуваних судом письмових доказів.

07 червня 2025 року до суду надійшла заява відповідача, в якій Київська міська рада зазначає, що за результатами розгляду поданого громадянки ОСОБА_1 клопотання № 469017636 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_1 та додані документи, враховуючи відсутність принаймні одного із видів містобудівної документації відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Київською міською радою прийнято рішення від 13.06.2024 № 1497/9463 «Про відмову громадянці ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 ».

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2021 року, в порядку, визначеному ст. 118 Кодексу, позивач звернулась до Київської міської ради (відповідача) з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення мені у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

При цьому до клопотання долучено документи, які передбачені законодавством, та додаткові матеріали:

- графічні матеріали з відміткою місця розташування земельної ділянки,

- копію витягу з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки,

- копію інформаційних сторінок паспорта ОСОБА_1

- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 .

Відповідач письмово повідомив листом від 15.03.2021р №08-Ж1104 про те, що клопотання позивача зареєстроване за вх. №469017636 і що воно буде розглянуте після отримання витягу з містобудівного кадастру від Департаменту містобудування та архітектури КМДА.

Згідно зі ст. 118 Кодексу: « 7. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні». В порушення встановленого Законом місячного строку на розгляд клопотання, зазначене клопотання позивача не вирішене впродовж чотирьох, його розгляд не був включений до порядку денного пленарних засідань сесій Київської міської ради 08 квітня 2021 р., 13 травня 2021 р., 27 травня 2021р., 10 червня 2021 р., 24 червня 2021 р., 08 липня 2021 р.

Внаслідок протиправної бездіяльності Київської міської ради, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи чинного законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 року №241/2463.

У відповідності до статті 9 Земельного кодексу України, Київській міській раді надано повноваження у галузі земельних відносин, зокрема згідно із пунктом а - право розпорядження землями територіальної громади м. Києва, пунктом б - право передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України, пунктом в - право надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

На підставі пункту м статті 9 Земельного кодексу України, крім перелічених у попередніх пунктах повноважень, Київська міська рада має повноваження вирішувати інші питання у галузі земельних відносин відповідно до Закону.

Згідно із пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад, а за пунктом 2 статті 22 Закону України Про столицю України - місто-герой Київ Київська міська рада має право визначати особливості землекористування.

Відповідно до статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Київська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

На час виникнення спірних правовідносин розгляд вищевказаних клопотань у Київській міській раді регулювався Порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 року №241/2463.

За приписами п. 2.1, 2.5, 2.7, 2.8 зазначеного Порядку, зацікавлена особа звертається до Київської міської ради через приймальню Київради з земельних питань з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або заявою на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Департамент земельних ресурсів, керуючись даними міського земельного кадастру, містобудівного кадастру та Державного земельного кадастру, аналізує подані матеріали клопотання на відповідність меж земельної ділянки, її заявленого функціонального призначення даним містобудівного кадастру та протягом не більше семи робочих днів готує проект рішення Київської міської ради про надання дозволу (проект рішення Київської міської ради про відмову у наданні дозволу) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який невідкладно, не пізніше наступного робочого дня, передає до секретаріату Київської міської ради у порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради.

Проєкт рішення Київської міської ради про надання дозволу (проєкт рішення Київської міської ради про відмову у наданні дозволу) на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується та приймається у порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради.

Рішення Київської міської ради про надання дозволу (проект рішення Київської міської ради про відмову у наданні дозволу) на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передається у встановленому порядку до приймальні Київради із земельних питань для внесення інформації до міського земельного кадастру та видається під час звернення зацікавленій особі або уповноваженому нею представнику разом із матеріалами справи-клопотання для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до пункту 3.13. Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 року №182/342 (у редакції рішення Київської міської ради від 23.06.2022 року № 4753/4794), Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень розробляє в установленому порядку проекти рішень Київської міської ради, готує та подає розпорядження Київського міського голови, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також подає свої висновки з питань:

розпорядження землями в межах міста Києва;

передачі земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок у користування, вилучення земельних ділянок; продажу земельних ділянок у власність;

викупу земельних ділянок для суспільних потреб міста;

звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок;

встановлення та зміни меж районів у місті в порядку, встановленому законодавством України;

приведення у відповідність до законодавства прийнятих ними рішень із питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель;

припинення будівництва й експлуатації об`єктів у разі порушення вимог земельного законодавства України до повного усунення виявлених порушень і ліквідації їх наслідків;

припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи Київська міська рада станом на момент розгляду справи № 640/20779/21 вже розглянула клопотання Позивача від 11 березня 2021 року (реєстраційний номер 469017636) про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_1 .

Київською міською радою прийнято рішення від 13.06.2024 № 1497/9463 «Про відмову громадянці ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 », тобто відсутній предмет спору.

Тобто, на момент розгляду означеної справи відповідачем було розглянуто вищевказане клопотання позивача

Вирішуючи питання застосування норм матеріального права у даній справі суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а.

Так, в означеній постанові Верховного Суду акцентується увага на тому, що ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує. Тобто, відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

За висновками Верховного Суду, аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність. Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Отже, рішення КМР від 13.06.2024 року № 1497/9463, яким за результатами розгляду відмовлено громадянці ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , вважається прийнятим у передбаченій законом формі (належним чином оформленим) та органом, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання.

Суд враховує, що частиною сьомою статті 118 ЗК України встановлено місячний строк розгляду клопотання особи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, однак звертає увагу, що строк розгляду клопотання є строком виконання органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися судом в межах причин і умов, які призвели до цього. Недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень органу місцевого самоврядування і втрату ним правомочності на ухвалення будь-яких рішень.

Не розгляд поданого особою клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах строку, встановленого статтею 118 ЗК України, може свідчити про протиправну бездіяльність уповноваженого на вирішення такого питання органу й, водночас, надає заявникові клопотання право на виготовлення відповідного проекту без отримання вказаного дозволу.

Проте, у випадку, якщо така протиправна бездіяльність має місце, це насамперед призводить до порушення гарантованого Конституцією України права на землю особи, яка звернулась з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або в користування, оскільки створює перешкоди у реалізації зазначеного права для цієї особи.

Навіть надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а так само й розробка такого проекту на підставі абзацу третього статті 118 ЗК України, не покладає на орган місцевого самоврядування обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї земельної ділянки у власність чи користування.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 569/14686/16-а, відступу від якої не вбачається.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що відповідачем у місячний строк, встановлений законом, не було прийнято рішення з питання надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки.

Це надало йому право замовити виготовлення такого проекту землеустрою за принципом мовчазної згоди на підставі абзацу третього частини сьомої статті 118 ЗК України.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження використання наданого позивачу права замовити виготовлення такого проекту землеустрою за принципом мовчазної згоди.

Поряд із цим, відповідач не втратив повноважень на розгляд поданого позивачем клопотання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою і як представницький орган місцевого самоврядування був зобов`язаний його розглянути з прийняттям відповідного рішення, як результату реалізації своєї виключної компетенції на одному з етапів вирішення питання про безоплатну передачу земельної ділянки комунальної власності у власність приватну.

Суд підкреслює, що особа, зацікавлена у отриманні земельної ділянки у власність, не позбавлена можливості оскаржити до суду бездіяльність уповноваженого органу щодо не розгляду у встановлений строк її клопотання стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність або оскаржити прийняте цим органом рішення з вказаного питання.

Судом встановлено, 13.06.2024 КМР на своєму засіданні прийняла рішення, яким розглянула подану позивачем заяву і відмовила у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 . Таке рішення є прийнятим у передбаченій законом формі (належним чином оформленим) та органом, до повноважень якого законом віднесено вирішення вищевказаного питання.

Суд зауважує на тому, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Водночас для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.

Самі собою строки поза зв`язком з конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк.

Крім того, суд наголошує на розгляді клопотання позивача та винесення за результатами його розгляду рішення від 13.06.2024 року № 1497/9463, що має наслідком відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача на найближчому пленарному засіданні сесії розглянути по суті клопотання позивача №469017636 від 11.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 з огляду на те, що станом на дату винесення рішення у цій справі означене порушення усунуто відповідачем шляхом прийняття відповідного рішення.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії не підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав

У відповідності до ст. 139 КАС України розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення складено 24.09.2025 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю. В. у відпустці, у період з 30.05.2025 року по 27.06.2025 року, з 15.08.2025 року по 22.08.2025 року, а також на лікарняному з 07.07.2025р. по 08.08.2025 р. включно.

Суддя Харченко Ю. В.

.