Справа № 295/9842/25
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9842/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області в особі Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області, капітана поліції Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області Микитюка Андрія Івановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5197806 від 11.07.2025 року, а також закрити провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови 11.07.2025 о 16:43 в м. Житомирі по вул. К. Острозьких, 112 позивач керував транспортним засобом, у якого задній номерний знак був закритий іншими предметами, чим порушив п. 30.2 ПДР. Однак, зі слів позивача, номер не було закрито, номер було прикріплено тонкими стяжками, що ніяким чином не перешкоджало бачити цифри та букви на номері, та весь номер було добре видно. До того ж, постанова від 11.07.2025 року була винесена з порушенням процедури, передбаченої КУпАП, зокрема, не було складено протокол, як це передбачено КУпАП, оскільки позивач не визнавав наявність порушень вимог п. 30.2 ПДР та правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, не були враховані заперечення та пояснення, у тому числі які було викладено у письмовому вигляді, не було роз`яснено в чому саме полягало порушення та як це стосується вимог ПДР, не були роз`яснені права, у постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.08.2025 року у зазначеній справі відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від представника відповідача - ГУНП в Житомирській області в особі Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень представник зазначив, що згідно постанови 11.07.2025 року о 16 год. 43 хв. по вул. К. Острозьких, 112 у м. Житомирі водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Fiat Doblo, н.з. НОМЕР_1 , у якого задній номер був закритий стороннім предметом, що не надавало працівнику поліції можливість бачити номер автомобіля, чим порушив п. 2.9 ПДР. Доказом встановлення вини позивача у порушенні ПДР являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відеодокази. Твердження позивача на неправомірні дії з боку поліцейського, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. До відзиву був долучений диск із відповідним відеозаписом.

У письмових поясненнях (запереченнях) представник позивача адвокат Фасулакі П.Є. звертав увагу на відсутність у матеріалах справи належних доказів начебто наявності порушення 11.07.2025 водієм ОСОБА_1 п. 30.2 ПДР. Номер не було закрито, номер було прикріплено тонкими стяжками, що ніяким чином не перешкоджало бачити цифри та букви на номері, та весь номер добре видно, номер був чистий. Також ніяких технічних вимог ДСТУ щодо прикріплення номерного знаку на авто взагалі не існує. У постанові не вказано технічний засіб, яким було працівниками поліції здійснено 11.07.2025 року фото або відеозапис. У постанові не зазначено яким саме стороннім предметом та як саме було закрито задній номер автомобіля та яким саме чином це перешкоджало чи ускладнювало його ідентифікацію. У постанові не вказано, що у зв`язку з порушенням 11.07.2025 року водієм ОСОБА_1 ПДР п. 30.2 була відсутня можливість чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 11.07.2025 року поліцейським офіцером громади Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області Микитюком А.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5197806, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови, 11.07.2025 року о 16 год. 43 хв. по вул. К. Острозьких, 112 у м. Житомирі водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Fiat Doblo, н.з. НОМЕР_1 , у якого задній номер був закритий іншими предметами, чим порушив п. 2.9 ПДР.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом про адміністративні правопорушення України, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України закріплений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Також частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасників дорожнього руху зобов`язано знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пп. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

За змістом пункту 30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Згідно з ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, а також іншими документами.

На доводи позивача та його представника стосовно не складення протоколу, як це передбачено КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не визнавав наявність порушень вимог п. 30.2 ПДР та правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається, серед іншого, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Проте, положення цієї частини не застосовуються у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 9 ст. 258 КУпАП).

Таким чином, доводи позивача та його представника в цій частині не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, внаслідок чого суд дійшов до переконання, що поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України й нормами КУпАП , та у останнього був відсутній обов`язок скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення на виконання положень статті 258 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція №1395), поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання : 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9 розділу III Інструкції №1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до розділу IV Інструкції №1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 121-3 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає, зокрема, за за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Отже, вказаною нормою права передбачена відповідальність за декілька правопорушень, об`єктивні сторони яких, зокрема, полягають: у керуванні водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію; у керуванні водієм транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Таким чином, посилання на те, що відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП може мати місце лише у випадку встановлення факту того, що закриття номерного знака іншими предметами унеможливлює чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, є безпідставними, оскільки керування водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, створює окремий склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Так, на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3 КУпАП відповідачем надано відеозаписи із нагрудної камери поліцейського, посилання на які містяться в пункті 7 оскаржуваної постанови, що спростовує твердження ОСОБА_1 у позові про протилежне.

З дослідженого судом відеозапису встановлено, що дійсно 11.07.2025 року позивач керував автомобілем марки Fiat Doblo, н.з. НОМЕР_1 , при цьому задній номерний знак транспортного засобу був закритий сторонніми предметами, а саме стяжками.

Разом із цим, з відеозапису також видно, що поліцейським не було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, на що власне вказував ОСОБА_1 , обґрунтовуючи вимоги позову.

Суд зауважує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням установленої процедури, яка створює умови об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Розгляд цієї категорії справ носить спрощений терміновий характер і здійснюється на місці вчинення адміністративного правопорушення. Зазначеною процедурою не передбачається відкладення справи та зумовлює учасників процесу до активних дій задля забезпечення повного і об`єктивного її вирішення. Одночасно, спрощений порядок розгляду справи не виключає обов`язок дотримання установлених процедур.

Закріплений на законодавчому рівні механізм притягнення особи до адміністративної відповідальності, серед іншого, передбачає, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу; оголошення посадовою особою, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності; роз`яснення особі, яка бере участь у розгляді справи, її прав і обов`язків; заслуховування особи, яка бере участь у розгляді справи; дослідження доказів і вирішення відповідних клопотань.

В порушення вимог норм процесуального закону та положень Інструкції №1395 поліцейський не з`ясував у ОСОБА_1 наявність або відсутність клопотань, не запропонував надати пояснення, чим порушив визначену законом процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, позбавивши позивача можливості реалізувати свої права. Зокрема, право на отримання правової допомоги, право надання пояснень, заявлення клопотань, що мало б передувати факту складання постанови.

Так, із доданого до відзиву відеозапису слідує, що ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 було заявлено клопотання про залучення адвоката, однак поліцейський заявив, що не збирається чекати на його приїзд та розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності адвоката. Разом з тим, як далі вбачається з оглянутого відеозапису, з метою надання правової допомоги позивачу на виклик останнього трохи пізніше приїхав адвокат Фасулакі П.Є., який вже був присутній під час складання поліцейським офіцером громади адміністративних матеріалів за частиною першою статті 130 КУпАП.

За відсутності доказів додержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що поліцейський порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, що є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо стягнення сплаченого судового збору суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи те, що за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи, за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 9, 121-3, 222, 245, 251, 258, 280, 283 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 72-77, 90, 134, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 11.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5197806, винесену поліцейським офіцером громади Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Микитюком А.І., якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 24.09.2025.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Головне управління Національної поліції в Житомирській області в особі Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області, адреса: м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37, .

Відповідач 2: Поліцейський офіцери громади Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області Микитюк Андрій Іванович, адреса: м. Житомир, вул. Л. Українки, 17.

Суддя