Справа № 400/3986/25
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/3986/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРІНТ» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року, прийняте у складі суду судді Величка А.В. в місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРІНТ», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРІНТ», в якому позивач просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенко Сергія Сергійовича щодо не повернення стягувачу виконавчого документу у ВП №57981652 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 52 Розділу VI «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про іпотеку»;

- зобов`язати уповноважених осіб відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути стягувачу виконавчий документ у ВП №57981652 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 52 Розділу VI «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про іпотеку».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не повернення стягувачу виконавчого документу у ВП №57981652 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 52 Розділу VI «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про іпотеку». Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути стягувачу виконавчий документ у ВП №57981652 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 52 Розділу VI «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про іпотеку».

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРІНТ» звернулись до П`ятого апеляційного адміністративного суду з ідентичними апеляційними скаргами, в яких вважають оскаржуване рішення суду ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, тому просять скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційних скарг ґрунтуються на тому, що позивачем було пропущено десятиденний строк звернення до суду, передбачений ст. 287 КАС України, представником позивача не заявлено про поновлення строку звернення до суду, не наведено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, проте судом першої інстанції не взято до уваги доводи відповідача про наявність підстав для залишення позову без розгляду. Апелянти вважають, що суд безпідставно визнав кредит споживчим, пославшись на умови Договору про відкриття кредитної лінії, а позивачем не доведено, що кредит за договором про відкриття кредитної лінії №16-Н/08/19/ФО/П від 24.06.2008 року, укладений з ОСОБА_2 , забезпеченням за яким є належне ОСОБА_1 нежитлове приміщення (предмет іпотеки) виданий на споживчі цілі. На думку апелянтів, судом невірно застосований пункт 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а копією договору про відкриття кредитної лінії № 16- Н/08/19/ФО/П від 24 червня 2008 року позивач не довів наявності правових підстав для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенко С.С. від 20.01.2025 року відновлено виконавче провадження ВП№57981652, з виконання виконавчого напису №719, виданого 04.10.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою З.В., «звернути стягнення на нерухоме майно вказане в договорі іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаїського міського нотаріального округу Рудою О.М., "24" червня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за №1508, а саме: нежитлові приміщення магазину, які складаються з літ. "А" нежитлові приміщення 1-го поверху та сходові клітини площею 171,8 кв.м.,; нежитлові приміщення підповерху площею 153,2 кв.м., нежитлові приміщення 2-го поверху і сходова клітина площею 448,4 кв.м. в будинку, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, буд. 47/3 (сорок сім дріб три), загальною площею 773,40 кв.м., та належить на праві власності ОСОБА_1 , яка зареєтрована за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , яка народилася "14" ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ново-Георгіївка Баштанського району Миколаївської області; місце роботи приватний підприємець, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ", яке є правонаступником ЗАКТРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ", юридична адреса якого: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, , рахунок № НОМЕР_2 в АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ", МФО 320627, та погасити частину заборгованості ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 , який народився "20" ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаїв, за договором про відкриття кредитної лінії №16-Н/08/19/ФО/П від "24" червня 2008 року, в забезпечення вимог якого "24" червня 2008 року було укладено між ОСОБА_1 та ЗАКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕБАНКУ РОСІЇ" договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.М., зареєстрований в реєстрі за №1508. За рахунок коштів отриманих від реалізації Майна пропоную задовольнити вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" у розмірі 13 671 803 (тринадцять мільйонів шістсот сімдесят одна тисяча вісімсот три) гривні 03 копійки, яка складається з: - процентів за користування кредитом нарахованих в період з 23.06.2009 р. по 15.02.2012 р. - 6 346 686,99 гривень; - пені за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитом - 4 590 040,00 гривень (нарахованої за 182 дні прострочки); - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 2 735 076,04 гривень (нарахованої за 182 дні прострочення). Строк за який проводиться стягнення - з 23.06.2009 року по 15.02.2012 року. А також пропоную стягнути суму плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок), що всього становить 13 675 303 (тринадцять мільйонів шістсот сімдесят п`ять тисяч триста три) гривні 03 копійки.

Постановою від 20.01.2025 року головним державним виконавцем Відділу Квашенко С.С. замінено правонаступника стягувача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СБЕРБАНК» - Акціонерне товариство «Міжнародний резервний Банк» (АТ «Сбербанк»), на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (ідентифікаційний код 40658146, юридична адреса: 01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд. 32/2).

Постановою від 20.02.2025 року головним державним виконавцем Відділу Квашенко С.С. накладено арешт на нерухоме майно реєстраційний номер 01, за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, будинок 47/3. 14.03.2025 року проведений опис нежитлового приміщення магазину у м. Миколаєві по вул. Нікольська, буд. 47/3, загальною площею 773.40 м.кв. Постановою від 14.03.2025 головним державним виконавцем Відділу Квашенко С.С., описано та арештовано нежитлові приміщення магазину, реєстраційний/кадастровий номер 01, місцезнаходження: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Нікольська, 47/3 нежитлові приміщення магазину, які складаються з літ. "А" нежитлові приміщення 1-го поверху та сходові клітини площею 171,8 кв.м.; нежитлові приміщення підповерху площею 153,2 кв.м., нежитлові приміщення 2-го поверху і сходова клітина площею 448,4 кв.м. в будинку, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, буд. 47/3 (сорок сім дріб три), загальною площею 773,40 кв.м.

13.03.2025 року від боржника надійшло клопотання про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Клопотання обґрунтоване тим, що боржник зазначив, що за умов договору про відкриття кредитної лінії № 16-Н/08/19/ФО/П від 24 червня 2008 року, кредитні кошти надавались позичальнику на споживчі потреби, а оскільки наразі встановлено заборону на звернення стягнення на нерухоме майно, що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, наявні підстави для повернення стягувачу виконавчого документу відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом від 27.03.2025 року за №5153 Відділ примусового виконання рішень відмовив у поверненні виконавчого документу стягувачу.

Не погодившись з бездіяльністю Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не повернення стягувачу виконавчого документу у ВП №57981652, позивачка звернулася з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не повернув стягувачу виконавчий документ у ВП № 57981652 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами .

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів(ч. 3 ст. 122 КАС України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (частина перша статті 287 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Тобто, для правильного вирішення питання щодо дотримання позивачем положень КАС України є визначення предмету позову та дата виникнення спірних правовідносин.

Предметом позову в даному випадку є правомірність бездіяльності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенко Сергія Сергійовича щодо не повернення стягувачу виконавчого документу у ВП №57981652 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 52 Розділу VI «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про іпотеку.

Відтак, в даному випадку строк звернення до суду обчислюється з того моменту, коли позивач дізнався про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2025 року від представника позивача, адвоката Мотельчук Ю.І., надійшло клопотання про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 32-36).

Листом від 27.03.2025 року за №5153 Відділ примусового виконання рішень відмовив у поверненні виконавчого документу стягувачу (а.с. 31).

Вказаний лист було направлено на адресу заявника 27.03.2025 року (а.с. 81) та, як вбачається із відомостей трекінгу поштового відправлення, фактично отриманий представником позивача, адвокатом Мотельчук Ю.І 28.03.2025 року (а.с. 82). З моменту отримання вказаного листа позивач повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, десятиденний строк звернення до суду почався з 29.03.2025 року та закінчився 07.04.2025 року.

В свою чергу, позовна заява була подана до суду першої інстанції 23.04.2025 року, тобто з пропуском встановленого ст. 287 КАС України строку звернення до суду.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів наголошує, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Колегія суддів вважає, що у позивача було достатньо часу своєчасно реалізувати право на звернення до суду у встановлені КАС України строки, при цьому матеріали справи не містять доказів про поважність причин пропуску строку на звернення з даним позовом та позивачем не наведено жодних обґрунтованих пояснень неможливості своєчасно подати позовну заяву.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Зазначені норми права визначають підстави для залишення адміністративного позову без розгляду у разі пропуску строку звернення до суду без поважних причин.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності правових підстав для залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРІНТ» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРІНТ», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко