Справа № 260/3237/25
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2025 рокум. Ужгород№ 260/3237/25
11:16 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Колушкіна Ю.В.,

за участю сторін:

позивач: Головне управління ДПС у Закарпатській області - представник Буря О.О.,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 19 вересня 2025 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 24 вересня 2025 року.

29 квітня 2025 року Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , якою просить стягнути із фізичної особи ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , має РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , податковий борг у розмірі 24 043,20 грн за платежем 18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості».

13 травня 2025 року, на електронну адресу суду, та 15 травня 2025 року, засобами поштового зв`язку, ЦНАП Виконавчого комітету Хустської міської ради листом № 292/9-09 повідомив суд, що за відомостями, що містяться в Реєстрі територіальних громад ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

19 травня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін.

20 червня 2025 року ухвалою суду призначено судове засідання у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано від Головного управління ДПС у Закарпатській області відомості щодо проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Витребувано від ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії всіх сторінок паспорта громадянина України.

15 липня 2025 року, на виконання вимог ухвали суду, представником позивача надано інформацію отриману з Державного реєстру фізичних осіб платників податків станом на 12 лютого 2025 року.

17 липня 2025 року, на виконання вимог ухвали суду, позивачем надано суду копію паспорта.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у Відповідача наявний податковий борг у розмірі 24 043,20 грн за платежем 18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості». Так, платежем 18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» визначено податкові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями: № 0-0715 від 28.04.2020 (термін сплати 29.08.2020) за період 2019 року в розмірі 4 777,25 грн. Указане податкове повідомлення-рішення було вручено особисто Відповідачу 30.06.2020; № 0-0715 від 20.04.2021 за період 2020 року в розмірі 4 956,32 грн. Указане податкове повідомлення-рішення було вручено особисто Відповідачу 29.06.2021; № 1-0715 від 24.10.2022 за період 2021 року в розмірі 6 868,80 грн. Указане податкове повідомлення-рішення направлено на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку, однак поштовий конверт було повернуто у відповідності до довідки Ф. 20 (№243); № 0-0715 від 02.05.2023 за період 2022 року в розмірі 7 441,20 грн. Указане податкове повідомлення-рішення направлено на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку та вручено 01.07.2023 (№671). Відповідачем вищевказані суми боргу не сплачено, та податкові повідомлення-рішення не оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

18 червня 2026 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що податкову вимогу не отримував. Також вимога відсутня у матеріалах судової справи, з якою він мав змогу ознайомитися 05.06.2025 р. у приміщенні суду. Рішення-повідомлення він не отримував. Повідомлення про отримання підписані невідомими особами. У позові зазначено, що нарахування податку здійснено на комплекс будівель без конкретизації їх призначення. Однак, одна з будівель є гуртожитком, який, згідно зі ст. 266.2.2 г ПКУ не підлягає оподаткуванню. Отже, позивач не обґрунтував належним чином склад об`єкту оподаткування, що є порушенням принципу визначеності податкового обов`язку.

25 червня 2025 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що виникнення податкового боргу у Відповідача зумовлено несплатою у строки визначені Податковим кодексом України податкових зобов`язань, нарахованих за податковими повідомленнями-рішеннями від 28.04.2020 №0030871- 5633-0715, від 20.04.2021 №0-0715, які вручені відповідачу під розпис, а також податкові повідомлення-рішення від 24.10.2022 №1-0715 та від 02.05.2023 №0-0715, які були надіслані Відповідачу у порядку, встановленому п.58.3 ст. 58 ПК України. Крім цього, податкова вимога від 16.01.2018 №604-17 також надіслана Відповідачу в порядку п.58.3 ст. 58 ПК України та отримана Відповідачем. В матеріалах справи №260/3237/25 наявний корінець зазначеної вимоги, так як оригінал був направлений поштою даному платнику податку (повідомлення №246 - знаходиться у матеріалах справи). Податкові повідомлення-рішення відповідачем не були оскаржені ані в адміністративному, ані в судовому порядку і, відповідно, грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженими.

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 28 квітня 2020 року ГУ ДПС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0-0715 яким нараховано ОСОБА_1 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік у розмірі 4 777,25 грн, (а.с. 14).

20 квітня 2021 року ГУ ДПС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0-0715 яким нараховано ОСОБА_1 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік у розмірі 4 956,32 грн, (а.с. 14).

24 жовтня 2022 року ГУ ДПС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення-рішення № 1-0715 яким нараховано ОСОБА_1 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік у розмірі 6 868,80 грн, (а.с. 15).

02 травня 2023 року ГУ ДПС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0-0715 яким нараховано ОСОБА_1 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік у розмірі 7 441,20 грн, (а.с. 16).

Головним управлінням ДПС у Закарпатській області надіслано ОСОБА_1 податкову вимогу від 16 січня 2018 року № 604-17 про податковий борг станом на 15 січня 2018 року у розмірі 1 577,53 грн, (а.с. 17).

Податкові повідомлення рішення та податкову вимогу надіслано відповідачу за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборгованість відповідача підтверджується розрахунком податкового боргу ОСОБА_1 станом на 24 квітня 2025 року, (а.с. 5).

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктами 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з підпунктом «е» пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання після його узгодження. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.

Суд зауважує, що вимогами заявленого позову є стягнення податкового боргу, отже, предметом доказування у цій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

Отже, з урахуванням викладених законодавчих приписів, дослідженню і оцінці підлягають питання чи набула сума податкового зобов`язання, визначена контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу.

Пунктом 58.1. статті 58 ПК України встановлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено передбачені цим пунктом факти.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.1. стаття 42 ПК України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (пункт 42.3 статті 42 ПК України).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Наказом Міністерства доходів і зборів № 610 від 30.06.2017 затверджено Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 610, у редакції чинній на момент спірних правовідносин), який визначає механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог контролюючими органами.

Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 610 податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції.

Розділ IV Порядку № 610 регулює надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків.

Так, відповідно до пунктів 6-7 Розділу IV Порядку № 610 податкова вимога надсилається (вручається) платнику податків у письмовій та/або електронній формі.

Податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач надсилав відповідачу податкові повідомлення - рішення та податкову вимогу за адресою: АДРЕСА_3 , (а.с. 14-17).

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи (а.с. 64) міститься витяг з реєстру територіальної громади в якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 12 березня 2004 року за адресою: АДРЕСА_2 , що вказує на відсутність обізнаності відповідача про суму нарахованого йому податкового боргу.

Таким чином суд дійшов висновку, що контролюючим органом податкові повідомлення - рішення та податкова вимога не надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу платника податків, яка відповідає даним реєстру територіальної громади.

У той же час в ході судового розгляду Головним управлінням ДПС не надано, а судом не встановлено доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 повідомляв, на виконання вимог пункту 70.7 статті 70 ПК України, контролюючий орган про своє місцезнаходження чи податкову адресу: АДРЕСА_4 , на яку надсилалися податкові повідомлення - рішення та податкова вимога, як і не встановлено обставин отримання позивачем такої інформації про адресу місцезнаходження/перебування платника податків в порядку взаємодії із суб`єктами інформаційних відносин, у тому числі органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції).

Судом враховано правову позицію Верховного Суду у постанові від 29 січня 2024 року у справі № 200/1185/21-а.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другоїстатті 77 КАС Українипередбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та у задоволенні яких слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 24 043,20 грн - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяТ.В.Скраль