Справа № 420/13703/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 04.04.2023 р. № 0-1552;

- визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 26.06.2024 р. № 0-1552-UA0073907;

- визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 21.02.2025 р. № 0-1553-UA0073907.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач, ОСОБА_1 , є власником садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 780, 4 кв. м. Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 233 421, 20 гривень було сформовано на підставі вищевказаних податкових повідомлень-рішень. Як зазначає позивач, вказані податкові повідомлення-рішення не отримувались нею та у позивача взагалі відсутня інформація про їх направлення на зареєстровану адресу її проживання у м. Одесі. Приймаючи до уваги те, що, вказані податкові повідомлення-рішення не направлялися податковим органом за податковою адресою (місцезнаходженням) позивача, це не дає підстав вважати такі документи належним чином врученими у розумінні пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України. Відтак грошові зобов`язання, визначені у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях, не набули статусу узгоджених.

Стосовно нарахування самого податку, позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю ставок податку на майно, відмінне від земельної ділянки, встановлених для садових будинків в с. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області нарахування цього податку відповідачем взагалі є безпідставним.

Відповідно до пп. 14.1.129. п. 14.1 ст. 14 ПКУ об`єкти житлової нерухомості - будівлі, зареєстровані згідно із законодавством як об`єкти житлової нерухомості, дачні та садові будинки. Таким чином пільги із сплати податку, передбачені пп. 266.4.1. п. 266.4. ст. 266 ПКУ розповсюджуються на належний позивачці об`єкт нерухомого майна, але чомусь це не було враховано податковим органом при обчисленні суми податку та суму податку було розраховано з загальної площі об`єкту нерухомості.

Крім того, як зазначає позивач, відповідно до п. 69.22. Розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за пошкоджені об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості (як такі, що потребують капітального ремонту, реконструкції чи реставрації внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України).

Також позивач зазначає, що вказане нерухоме майно було пошкоджене (фототаблиця додається) та потребує капітального ремонту. Відповідні данні про пошкодження збиралися органами місцевого самоврядування ще у 2022 році.

Таким чином з цих підстав нарахування вказаного податку відповідачем було зроблене незаконно.

З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що є всі підстави для визнання протиправними та скасування виданих ГУ ДПС в Одеській області податкових повідомлень-рішень від 04.04.2023 року № 0-1552, від 26.06.2024 року № 0-1552-UA0073907, від 21.02.2025 року № 0-1553- UA0073907.

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області, з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід. № ЕС/50561/25 від 22.05.2025 р.) зазначаючи, зокрема, що згідно з даними інформаційно комунікаційної системи ДПС за фізичною особою ОСОБА_1 ) на праві власності перебувають об`єкт нерухомого майна садовий будинок загальною площею 780,4 кв м за адресою: АДРЕСА_1 .

За наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів «а»-«г» підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Головним управлінням ДПС в Одеській області в автоматичному режимі фізичній особі ОСОБА_1 ) було сформовано податкові повідомлення рішення по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості:

- за 2024р. від 21.02.2025р. № 0-1553-UA0073907 у сумі 80408,40 грн. (розрахунок: (площа 780,4 кв м * (7100,00 мін. з/п * 1% ставка) * 12 міс.)+ 25000 грн;

- за 2023 р. від 26.06.2024р. № 0-1552-UA0073907 у сумі 77286,80 грн (розрахунок: (площа 780,4 кв м * (6700,00 мін. з/п * 1% ставка) * 12 міс.) + 25000 грн;

-за 2022р. від 04.04.2023р. № 0-1552 у сумі 75726,00 грн (розрахунок: (площа 780,4 кв м * (6500,00 мін. з/п * 1% ставка) * 12 міс.) + 25000 грн).

Податкові повідомлення-рішення направлено платнику податку на податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до ст.42 ПКУ, однак вищевказані податкові повідомлення-рішення були повернуті у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).

Пунктом 72 Закону №909-VІІІ змінено правове регулювання у статті 266 Податкового кодексу України, зокрема зміни стосувались об`єктів, які не підлягають оподаткуванню цим податком (підпункт 266.2.2), порядку встановлення пільг (підпункт 266.4.2), ставки податку (підпункт 266.5.1), обчислення суми податку (266.7.2), порядку сплати податку (підпункт 266.5.9).

Виходячи із системного тлумачення норм Податкового кодексу України відповідач зазначає, що законодавець у кожному буквеному пункті (від «а» до «л») передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Заява щодо неможливості виконання податкових зобов`язань відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області не надавалась.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/13703/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є власником садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 780, 4 кв. м. (копія договору дарування та витягу про реєстрацію права власності

Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 233 421, 20 гривень було сформовано на підставі наступних податкових повідомлень-рішень, винесених Головним управлінням ДПС в Одеській області:

- від 04.04.2023 р. № 0-1552, відповідно до якого платнику було визначено суму податкового зобов`язання: 75 726, 00 гривень;

- від 26.06.2024 р. № 0-1552-UA0073907, відповідно до якого платнику було визначено суму податкового зобов`язання: 77 286, 80 гривень;

- від 21.02.2025 р. № 0-1553-UA0073907, відповідно до якого платнику було визначено суму податкового зобов`язання: 80 408, 40 гривень.

Позивач, не погоджуючись із прийняттям вказаних податкових повідомлень-рішень та вимоги, звернулась до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із застосування таких норм матеріального права.

Так, спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі, у тому числі - ПК України).

У відповідності до положень п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Об`єктами оподаткування податком є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України).

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п 266.6.1 ст.266 ПК України).

Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України (п.п.266.9.1 п.266.9 ст.266 ПК України).

Згідно з п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Так, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 належить на праві власності нерухоме майно - садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 780, 4 кв. м.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, термін якого продовжено відповідними Указами Президента України.

Суд зазначає, що особливості справляння податків і зборів на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ визначені пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» № 2142-IX від 24.03.2022, який набрав чинності 05.04.2022, доповнено п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ підпунктом 69.22, відповідно до якого, зокрема: тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (в подальшому - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Вказана постанова набрала чинності 25.12.2022.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», 22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України був прийнятий наказом №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004.

Відповідно до вказаного Переліку територія смт. Затока Кароліно-Бугазької сільської територіальної громади (Код UА0033880) віднесена до території, на якій ведуться (велися) бойові дії - територія активних бойових дій з 03.03.2022 року по 17.08.2022 року.

За таких встановлених обставин, враховуючи, що нерухоме майно, яке належить на праві власності позивачу в період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, знаходилось на території смт. Затока Кароліно-Бугазької сільської територіальної громади, яка входять до Білгород-Дністровського району Одеської області, суд доходить висновку, що з 03.03.2022 року по 17.08.2022 року об`єкт нерухомого майна позивача був розташований на території, на якій велися бойові дії, а відтак підпадає під дію положень пп. 69.22 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України, та є підставою для звільнення від сплати податкового зобов`язання за цей період.

Враховуючи, що відповідачем неправильно нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2022 рік, суд доходить висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 0-1552 від 04.04.2023 р., відповідно до якого платнику було визначено суму податкового зобов`язання: 75 726, 00 гривень - є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2023, 2024 р.р. та відповідно сформованих податкових повідомлень-рішень від 26.06.2024 р. № 0-1552-UA0073907, від 21.02.2025 р. № 0-1553-UA00739076, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

П. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

П. 58.3 ст. 58 ПКУ встановлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.1. ст. 42 ПКУ податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті.

П. 42.2. ст. 42 ПКУ встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 42.5. ст. 42 ПКУ у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як вбачається з матеріалів справи, до Відзиву було приєднано скан-копії відправлень на адресу Позивача.

У файлі з відправленням за 2024 рік (ППР, відправлення 2024.pdf) міститься корінець ППР, копія конверту з довідкою Укрпошти про повернення відправнику листа у зв`язку з закінченням терміну зберігання та рекомендоване повідомлення щодо відправлення Укрпоштою 401, датоване 19.10.2024 р. де зазначено, що ОСОБА_1 щось відправлено вже на вірну поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Вказані докази не підтверджують належне направлення ППР, оскільки немає опису вкладення до вказаного рекомендованого направлення та відстежити що саме було направлено немає можливості. Т

Таким чином можна суд дійшов висновку про те, що у даному випадку Відповідачем вимоги ст. 42 ПКУ в частині направлення податкового повідомлення-рішення від 26.06.2024 р. № 0-1552-UA0073907, відповідно до якого платнику було визначено суму податкового зобов`язання: 77 286, 80 гривень, - є невиконаними, а отже і наявність вказаного податкового зобов`язання у Позивача є безпідставною.

У файлі з відправленням за 2025 рік (scan_4606.pdf) міститься рекомендоване повідомлення щодо відправлення Укрпоштою 181, датоване 05.03.2025 р., де зазначено, що ОСОБА_1 відправлено ППР № 15 від 01.03.2025 р. на поштову адресу: АДРЕСА_2 . Далі є копія конверту з посиланням на таке ж саме ППР і довідка Укрпошти про повернення відправнику листа у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Суд вважає, що вказані докази не підтверджують належне направлення ППР, оскільки містять посилання на направлення зовсім іншого ППР з іншою датою ніж те, яке міститься в особистому кабінеті платника податку Позивача.

Опис вкладення до вказаного рекомендованого направлення Відповідач не надає та перевірити, що саме було направлено ППР № 15 від 01.03.2025 р. або ППР від 21.02.2025 р. № 0-1553-UA0073907 (яке оскаржується у цій справі) за наявними матеріалами є неможливим.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що і у 2025 році Відповідачем вимоги ст. 42 ПКУ в частині направлення вказаного податкового повідомлення-рішення від 21.02.2025 р. № 0-1553-UA0073907, відповідно до якого платнику було визначено суму податкового зобов`язання: 80 408, 40 гривень. - є невиконаними, а отже і наявність вказаного податкового зобов`язання у Позивача є безпідставною.

Отже, враховуючи вищевикладене, на переконання суду, податкові повідомлення-рішення від 04.04.2023 р. № 0-1552, від 26.06.2024 р. № 0-1552-UA0073907, від 21.02.2025 р. № 0-1553-UA0073907 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вказана норма узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, є правомірними, документально підтвердженими, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, а отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 04.04.2023 року № 0-1552.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.06.2024 року № 0-1552-UA0073907.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.02.2025 року № 0-1553-UA0073907.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 24.09.2025 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю. В. у відпустці, у період з 30.05.2025 року по 27.06.2025 року, з 15.08.2025 року по 22.08.2025 року, а також на лікарняному з 07.07.2025р. по 08.08.2025 р. включно.

Суддя Ю.В. Харченко

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.