Справа № 200/6293/25
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року Справа№200/6293/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до 1) Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ), 2) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса м. Слов`янськ, вул. Соборна, буд.3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 88 від 16.07.2025 року;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу період навчання з 01.09.1987 по 20.06.1991 роки у Миколаївському державному педагогічному інституті ім. В.Г.Белінського, період проходження строкової військової служби з 12.10.1984 по 03.10.1986 роки, та періоди роботи з 15.08.1984 по 22.10.1984, з 12.01.1987 по 26.08.1987, з 15.08.1991 по 23.10.1993, з 25.10.1993 по 31.08.1995, з 01.09.1995 по 28.10.1996, з 29.10.1996 по 31.08.2006, з 01.09.2006 по 31.05.2025 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, нарахувати та виплати грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, ОСОБА_1 .

Ухвалою від 25 серпня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на протиправність спірного рішення. Наголошує, що до призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач не отримував будь-яку пенсію, станом на день досягнення пенсійного віку він працював у закладах та установах державної та/або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та стаж роботи на таких посадах на момент досягнення пенсійного віку становив понад 35 років. Отже, позивач підпадає під дію п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідачі надали до суду відзив на позовну заяву, в якому просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначили, що у позивача недостатній страховий стаж, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, та правомірно не зараховано періоди роботи з 01.09.2006 по 31.05.2025 на посаді керівника фізичного виховання, скільки вказана посада не передбачена в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право па пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058) з 01.07.2025.

ОСОБА_1 через веб портал електронних послуг звернувся із заявою про перерахунок пенсії № 1463 від 08.07.2025 про нарахування грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7.1 розділу XV Закону №1058.

Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності відповідно до Порядку приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановленого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (зі змінами) (далі Порядок) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 16.07.2025 № 88 про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 7.1 розділу XV Закону № 1058.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Отже, право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Закон України від 09.07.2003 № 1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 від 05.11.1991 (далі Закон № 1788), і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону № 1788, на дату досягнення пенсійного віку. наявність страхового стажу на таких посадах, зокрема, 35 років для чоловіків; не отримання особою будь-якої пенсії до цього.

Правову позицію щодо права особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій також висловив Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі № 234/13835/17, в якій зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій позав`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058.

Як встановлено пунктом 5 Порядку № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058 та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону № 1788, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788 від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного в особи трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 ( надалі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону № 1788, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі Порядок № 909).

Порядком № 909 передбачено перелік посад у загальноосвітніх навчальних закладах: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 15.08.1984 позивач:

- з 15.08.1984 по 22.10.1984 роки займав посаду вчителя трудового навчання і фізичного виховання Шевченківської восьмирічної школи (запис № 1-2);

- з 12.01.1987 по 26.08.1987 роки займав посаду вчителя фізичного виховання Шевченківської восьмирічної школи (запис № 3-4);

- з 15.08.1991 по 23.10.1993 роки займав посаду вчителя фізкультури Новокаховської середньої школи № 3 (запис 5-6);

- з 25.10.1993 по 31.08.1995 роки займав посаду вчителя допризивної підготовки юнаків Новокаховської середньої школи № 2 (запис 7-8);

- з 01.09.1995 по 28.10.1996 роки займав посаду викладача фізвиховання і допризивної підготовки Новокаховського профтехучилища №7 (запис № 9-10);

- з 29.10.1996 по 31.08.2006 роки займав посаду вчителя допризивної підготовки юнаків та фізвиховання Новокаховської школи № 2 (запис № 11-15);

- з 01.09.2006 по 31.05.2025 роки (дату призначення пенсії) займав посаду керівника фізичного виховання Новокаховського приладобудівного технікума (запис № 16-18).

Як вбачається з рішення другого відповідача та доводів відзиву першого відповідача, згідно даних диплому серії НОМЕР_3 від 20.06.1991 року у період з 01.09.1987 по 20.06.1991 року позивач навчався у Миколаївському державному педагогічному інституті ім. В.Г.Белінського, а також згідно даних військового квитка серії НОМЕР_4 у період з 12.10.1984 по 03.10.1986 роки ОСОБА_1 проходив військову службу, отже, вищезазначені періоди враховані до спеціального стажу позивача.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 15.08.1984 ОСОБА_1 у період: з 15.08.1984 по 22.10.1984 рік - займав посаду вчителя трудового навчання і фізичного виховання Шевченківської восьмирічної школи (запис № 1-2); - з 12.01.1987 по 26.08.1987 роки займав посаду вчителя фізичного виховання Шевченківської восьмирічної школи (запис № 3-4); з 15.08.1991 по 23.10.1993 роки займав посаду вчителя фізкультури Новокаховської середньої школи № 3 (запис 5-6); з 25.10.1993 по 31.08.1995 роки займав посаду вчителя допризовної підготовки юнаків Новокаховської середньої школи №2 (запис 7-8); з 01.09.1995 по 28.10.1996 роки займав посаду викладача фізвиховання і допризовної підготовки Новокаховського профтехучилища № 7 (запис № 9-10) та вищевказані періоди трудової діяльності позивача зараховані до спеціального стажу.

Позивач у період з 29.10.1996 по 31.08.2006 роки займав посаду вчителя допризивної підготовки юнаків та фізвиховання Новокаховської школи № 2 (запис № 11-15). Трудова діяльність зарахована до спеціального стажу Позивача згідно даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ( форма ОК 5) з 01.01.1998 по 31.08.2006 року, оскільки з запису трудової книжки № 11 серії НОМЕР_2 від 15.08.1984 вбачається наявність виправлення в даті прийняття на посаду.

Трудова діяльність з 01.01.1998 по 31.08.2006 року зарахована до спеціального стажу позивача згідно даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК 5), оскільки з запису трудової книжки № 11 серії НОМЕР_2 від 15.08.1984 вбачається наявність виправлення в даті прийняття на посаду.

Отже, другим відповідачем до спеціального стажу не зарахований стаж з 29.10.1996 по 31.12.1997, у зв`язку із виправленням в даті прийняття на посаду в трудовій книжці № 11 серії НОМЕР_2 від 15.08.1984, а також до спеціального стажу не зарахований стаж позивача з 01.09.2006 по 31.05.2025 року, у зв`язку із тим, що позивач у період з 01.09.2006 по 31.05.2025 роки працював на посаді керівника фізичного виховання Новокаховського приладобудівного фахового коледжу, однак вищезазначена посада не входить до переліку посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909. Вказаний період зараховано до загального страхового стажу ОСОБА_1 .

Щодо не зарахування до спеціального стажу позивача періоду трудової діяльності позивача з 29.10.1996 по 31.12.1997 у зв`язку із виправленням в даті прийняття на посаду в трудовій книжці № 11 серії НОМЕР_2 від 15.08.1984, суд зауважує, що пунктом 18 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» визначено, що відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та з видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналогічна норма міститься у пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 «Про трудові книжки працівників».

Отже, за загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права. Працівник не повинен контролювати роботодавця щодо заповнення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Таким чином, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Суд зауважує на тому, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2021року у справі № 300/860/17, від 06.03.2018 р. у справі №754/14898/15-а, в постанові від 17.07.2018 у справі №220/989/17, від 25.04.2019 у справі № 593/283/17, від 30.09.2019 по справі № 638/18467/15-а.

З огляду на зазначене, слід дійти висновку, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

З наведених обставин вбачається, що пенсійний орган фактично переклав відповідальність за неналежне виконання роботодавцем своїх обов`язків на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що запис в трудовій книжці позивача про те, що він з 29.10.1996 по 31.08.2006 роки займав посаду вчителя допризивної підготовки юнаків та фізвиховання Новокаховської школи № 2 (запис № 11-15) є достатнім для зарахування до спеціального стажу позивача періоду його трудової діяльності з 29.10.1996 по 31.12.1997 (в тій частині, що не зарахована другим відповідачем).

Щодо не зарахування до спеціального стажу позивача періоду його трудової діяльності з 01.09.2006 по 31.05.2025 року, у зв`язку із тим, що позивач у період з 01.09.2006 по 31.05.2025 роки працював на посаді керівника фізичного виховання Новокаховського приладобудівного фахового коледжу суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 "Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників" посада "керівник фізичного виховання" навчального закладу включена до переліку посад педагогічних працівників.

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про освіту" невід`ємними складниками системи освіти такі: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Виходячи з наведеного, педагогічний працівник закладів професійної (професійно технічної) освіти є працівником освіти, а тому стаж роботи позивача з 01.09.2006 по 31.05.2025 роки на посаді керівника фізичного виховання в Новокаховського приладобудівного технікума повинен зараховуватися до спеціального стажу у розумінні п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Суд вважає, що другим відповідачем застосований у спірних правовідносинах надмірний формалізм, внаслідок чого спірне рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню та в цій частині позовні вимоги суд задовольняє.

Водночас, суд зазначає, що незважаючи на часткове зарахування позивачу періодів трудової діяльності позивача до спеціального стажу, для унеможливлення подальшого порушення прав позивача другим відповідачем при повторному розгляді його заяви на виконання рішення суду, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу період навчання з 01.09.1987 по 20.06.1991 роки у Миколаївському державному педагогічному інституті ім. В.Г.Белінського, період проходження строкової військової служби з 12.10.1984 по 03.10.1986 роки, та періоди його роботи з 15.08.1984 по 22.10.1984, з 12.01.1987 по 26.08.1987, з 15.08.1991 по 23.10.1993, з 25.10.1993 по 31.08.1995, з 01.09.1995 по 28.10.1996, з 29.10.1996 по 31.08.2006.

Стосовно вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, нарахувати та виплати грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, ОСОБА_1 призначити пенсію, суд зазначає наступне.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії (переводить) та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд України має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин, оскільки відповідачем не зараховані вищенаведені періоди до спеціального стажу позивача, суд не може підміняти Пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам, а належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання першого відповідача повторно розглянути заяву позивача від 08.07.2025 про нарахування грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. Суд зазначає, що ГУ ПФУ в Херсонській області (перший відповідач) не порушувало права позивача, внаслідок чого в частині вимог саме до цього суб`єкта владних повноважень суд відмовляє. Оскільки саме ГУ ПФУ в Донецькій області (другий відповідач) розглянуло заяву позивача та прийняло рішення, яке судом визнається протиправним та скасовується, саме цей суб`єкт владних повноважень повинен поновити порушені права позивача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково.

Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 968 грн. 96 коп. відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції, який підлягає стягненню з другого відповідача відповідно до статті 139 КАС України пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до 1) Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ), 2) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса м. Слов`янськ, вул. Соборна, буд.3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 88 від 16.07.2025 року щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса м. Слов`янськ, вул. Соборна, буд.3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 08.07.2025 про нарахування грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, зарахувавши до спеціального стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1987 по 20.06.1991 роки у Миколаївському державному педагогічному інституті ім. В.Г.Белінського, період проходження строкової військової служби з 12.10.1984 по 03.10.1986 роки, та періоди роботи з 15.08.1984 по 22.10.1984, з 12.01.1987 по 26.08.1987, з 15.08.1991 по 23.10.1993, з 25.10.1993 по 31.08.1995, з 01.09.1995 по 28.10.1996, з 29.10.1996 по 31.08.2006, з 01.09.2006 по 31.05.2025 роки, з урахуванням висновків суду у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса м. Слов`янськ, вул. Соборна, буд.3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 950 грн. (дев`ятсот п`ятдесят гривень).

Рішення ухвалене та повне судове рішення складено 24 вересня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар