Справа № 520/2121/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 р. Справа № 520/2121/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Пасечнік О.В.) від 13.06.2025 року по справі № 520/2121/25

за позовом Приватного підприємства Торговий дім Золота миля

до Харківської митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПП Торговий дім Золота миля, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив визнати противоправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000737/2 від 31.12.2024 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000890.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що прийняте від 31.12.2024 рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000737/2 та картка відмови № UA807200/2024/000890 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 року по справі № 520/2121/25 позовні вимоги задоволено.

Визнано противоправним та скасовано Рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000737/2 від 31.12.2024 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000890.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" витрати на оплату судового збору у сумі 4844,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Держмитслужби.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що у результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості подібного (аналогічного) товару, який був оформлений у максимально найближчий термін, встановлено, що рівень митної вартості товару згідно з ЄАІС: товар № 1 2,71 дол.США/кг, задекларований рівень митної вартості 2,2785 дол. США/кг. Вказує, що у митниці наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром по даному підприємству, що виключало можливість митному органу визначити митну вартість за першим методом (за ціною угоди). Так, за даним кодом УКТ ЗЕД насіння кунжуту…., того ж самого виробника: KIRIT TRADERS, країна походження ІN (Індія), приблизно однакова вага (25000 кг), рік врожаю (2024 рік) за цим же контрактом від 10.12.2021 № ВО-224- 101221 з рівнем митної вартості 2,71 дол. США/кг. Вказує, що декларантом надано документ під кодом « 3014» від 27.09.2024 б/н, що не можна вважати прайс листом. Наданий до митного оформлення прайс лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо Позивачу та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Зазначає, що до митного контролю та митного оформлення Позивачем надані платіжні інструкції в іноземній валюті від 02.10.2024 № 772 та від 29.11.2024 № 807 з порушенням вимог Постанови Правління НБУ № 216 від 28.07.2008 (в редакції Постанови НБУ № 216 від 25.08.2022) - в інструкціях відсутні печатки, прізвище, ім`я, по батькові та підпис відповідальної особи (підпис платника). Також посилається на те, що однак декларантом не надана декларація країни відправлення з перекладом на українську мову (ст. 254 МК України). Вказує, що позивачем не доведено правильність розподілу транспортних витрат за межами митної території України. У митного органу відсутні документи, що ілюструють деталізацію транспортних витрат, що свідчить про об`єктивні сумніви митного органу, щодо точності задекларованої суми митної вартості.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПП "Торговий дім "Золота миля", , зареєстровано у відповідності до чинного законодавства України як суб`єкт господарювання.

30.12.2024 ПП Торговий Дім Золота Миля було подано до Кропивницької митниці Держмитслужби електронну митну декларацію № 24UA83U2 щодо оформлення товару Насіння кунжуту: чистота 99,97% - 22 000,00 кг - 880 мішків. Врожай 2024. Сфера застосування -харчова промисловість. Кінцевий термін використання жовтень 2025, що надійшов в рамках Контракту № BO-224-101221 від 10.12.2021 з Компанією KIRIT TRADERS (Індія).

Специфікацією № 16 від 27.09.2024 до Контракту № BO-224-101221 від 10.12.2021 передбачено поставку товару: 1) Насіння кунжуту, отшелушені і висушені, врожаю 2024, чистота 99,97%; в кількості: орієнтовно 22,000 MT нетто, за ціною: US $ 2180,00 за одну метричну тонну, на умовах CIF, Гданськ, Польща (Incoterms 2020).

Точна кількість товару визначається у комерційному інвойсі. Загальна вартість товару за цією специфікацією становить орієнтовно 47 960,00 (сорок сім тисяч дев`ятсот шістдесят доларів США 00 центів), точна сума визначається у комерційному інвойсі. Відхилення: +/-5% від кількості кожної окремої позиції. На умовах поставки CIF, Гданськ, Польща (INCOTERMS 2020).

На підтвердження заявленої у митній декларації № 24UA83U2 від 30.12.2024 митної вартості товару, яка становить 50126,52 доларів США та відповідно 2102321,18 грн. разом з декларацією Позивачем до митного органу були надані наступні документи: Сертифікат якості ALR/KT/4 від 28.10.2024; Пакувальний лист б/н від 16.10.2024; Проформа інвойс 54/24-25 від 27.09.2024; Інвойс HS-102/24-25 від 16.10.2024; Коносамент 245697977 від 24.10.2024; ЖД 31512880 від 20.12.2024 Т1 MRN24PL322080NU4DH1K5 від 20.12.2024; Фіто сертифікат PSC81JAM від 21.10.2024; Сертифікат походження FOKIA/2024/016/0031086A/00000354 від 28.10.2024; Платіжне доручення про оплату за товар 772 від 02.10.2024; Платіжне доручення про оплату за товар 807 від 29.11.2024; Платіжне доручення про оплату за транспортування 542 від 12.12.2024; Транспортний рахунок від 17.12.2024; Прайс лист б/н від 27.09.2024; Калькуляція б/н від 16.10.2024; Страховий поліс SSI100 від 24.10.2024; Контракт BO-224-101221 від 10.12.2021; Додаткова угода 2 від 07.03.2023; Додаткова угода 3 від 29.12.2023; Специфікація 16 від 27.09.2024; Транспортний договір 23-17 від 28.07.2023; Сертифікат про відсутність ГМО б/н від 16.10.2024; Декларація виробника б/н від 16.10.2024; Лист б/н від 02.01.2023.

30.12.2024 митницею було направлено запит (Повідомлення) б/н до МД № 24UA83U2 декларанту, в якому зазначено, що при проведенні перевірки документів, що були надані до митного оформлення, виявлено наступне. Документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Запропоновано декларанту або уповноваженій ним особі надати додаткові документи.

30.12.2024 (№ 24/12/602) ПП Торговий Дім Золота Миля надав митному органу додаткові документи та пояснення.

31.12.2024 Харківською митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000890 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2024/000737/2 від 31.12.2024.

Вважаючи протиправним оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаними вище позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийнятим без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п. п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Крім того, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному, з урахуванням вимог митного законодавства щодо необхідності проведення процедури митних консультацій.

При цьому, слід враховувати, що ст. 53 МК України, якою врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 по справі № 809/1884/16.

Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження заявленої митної вартості товару, яка становить 50126,52 доларів США та відповідно 2102321,18 грн. разом з декларацією позивачем (його декларантом) до митного органу були надані наступні документи: Сертифікат якості ALR/KT/4 від 28.10.2024; Пакувальний лист б/н від 16.10.2024; Проформа інвойс 54/24-25 від 27.09.2024; Інвойс HS-102/24-25 від 16.10.2024; Коносамент 245697977 від 24.10.2024; ЖД 31512880 від 20.12.2024 Т1 MRN24PL322080NU4DH1K5 від 20.12.2024; Фіто сертифікат PSC81JAM від 21.10.2024; Сертифікат походження FOKIA/2024/016/0031086A/00000354 від 28.10.2024; Платіжне доручення про оплату за товар 772 від 02.10.2024; Платіжне доручення про оплату за товар 807 від 29.11.2024; Платіжне доручення про оплату за транспортування 542 від 12.12.2024; Транспортний рахунок від 17.12.2024; Прайс лист б/н від 27.09.2024; Калькуляція б/н від 16.10.2024; Страховий поліс SSI100 від 24.10.2024; Контракт BO-224-101221 від 10.12.2021; Додаткова угода 2 від 07.03.2023; Додаткова угода 3 від 29.12.2023; Специфікація 16 від 27.09.2024; Транспортний договір 23-17 від 28.07.2023; Сертифікат про відсутність ГМО б/н від 16.10.2024; Декларація виробника б/н від 16.10.2024; Лист б/н від 02.01.2023

Разом з тим, під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД № 24UA83U2 від 30.12.2024, спрацювали ризики, згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі АСАУР) щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів).

Відповідач зазначає, що спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією, обов`язковою до виконання посадовій особі митного органу для більш ретельного опрацювання поданих документів до митного оформлення, а тому у Харківської митниці виникли підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості.

30.12.2024 року митницею було направлено запит (Повідомлення) до МД № 24UA83U2 декларанту, в якому зазначено, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та додатково запрошені наступні документи: 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476; 9) Транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо.

Листом від 30.12.2024 року за вих. №24/12/602, копія якого наявна в матеріалах справи, ПП «Торговий дім «Золота Миля» надані митному органу пояснення та документи, в яких зазначено, що згідно поданих декларантом документів можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди, а декларантом надано вичерпний перелік документів згідно норм митного Кодексу України щодо підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення та ці документи не містять розбіжностей щодо ціни поставленого товару.

Разом з тим, 31.12.2024 Харківською митницею відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000890 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2024/000737/2 від 31.12.2024.

Надаючи оцінку доводам апелянта про те, що позивачем не надано до митного оформлення додаткових документів за запитом митного органу, певних документів та/або інформації, що в них міститься, судовим розглядом встановлено наступне.

Так, що стосується надання рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), митному органу було повідомлено, що ПП «Торговий дім «Золота миля» не має таких рахунків оскільки складання останніх не передбачено умовами контракту № BO-224-101221 від 10.12.2021 р.

Щодо надання виписки з бухгалтерської документації митному органу було повідомлено, що ПП «Торговий дім «Золота миля» разом з митною декларацією № 24UA83U2 від 30.12.2024 були надані: проформа-інвойс № 54/24-25 від 27.09.2024; інвойс № HS-102/24-25 від 16.10.2024; платіжне доручення про оплату за товар № 772 від 02.10.2024; платіжне доручення про оплату за товар № 807 від 29.11.2024; платіжне доручення про оплату за транспортування № 542 від 12.12.2024; транспортний рахунок № від 17.12.2024 р.

Щодо надання ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, митному органу було повідомлено, що ПП «Торговий дім «Золота миля» такі договори в межах контракту № BO-224-101221 від 10.12.2021 не укладались.

Що стосується надання каталогів, специфікації, загальних прейскурантів (прайс-листи) виробника товару, ПП «Торговий дім «Золота миля» повідомив митний орган, що разом з митною декларацією № 24UA83U2 від 30.12.2024 були надані митному органу прайс-лист б/н від 27.09.2024 та калькуляцію б/н від 27.09.2024 року. При цьому, зі змісту контракту № BO-224-101221 від 10.12.2021 вбачається відсутність посилання на те, що ціна встановлюється у прайс-листах, а в договорі визначено, що ціна на продукцію визначається у специфікаціях, яку декларантом було подано до митного оформлення - специфікація № 16 від 27.09.2024 і вартість товару в якій повністю відповідає задекларованій вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що прайс-лист - це перелік пропозицій товару та цін, що складається виробником (продавцем) товару в процесі здійснення його господарської діяльності та не є товаросупровідним документом. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника (продавця) товару вказаного документу чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Отже, відомості, наведені у прайс-листі, не мають імперативного характеру і у разі його наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 27.01.2022 у справі № 810/3667/15.

В постанові від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17 Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

Аналогічний за змістом висновок зазначено Верховним Судом і у постановах від 08 грудня 2022 року у справі № 420/2792/19, від 01 березня 2023 року у справі № 420/18880/21.

Також колегія суддів зауважує, що продавець самостійно визначає ціни для своїх контрагентів, що є однією з базових основ забезпечення свободи підприємницької діяльності.

Оскільки вказаний документ не є обов`язковим документом для підтвердження заявленої митної вартості товару, а отже особливості його оформлення, на які посилається відповідач, не свідчать про недостовірність заявлених декларантом відомостей, у зв`язку з чим наявність, відсутність чи будь-які недоліки такого документу, як прайс лист, не можуть бути покладені в основу прийняття рішення про коригування митної вартості.

Аналогічні висновки щодо оцінки прайс-листа, як документа, який підтверджує митну вартість товарів, сформовано Верховним Судом, зокрема у постанові від 28.02.2024 № 815/1460/18.

Що стосується доводів апелянта про ненадання копії митної декларації країни відправлення, з матеріалів справи судом встановлено, що ПП «Торговий дім «Золота миля» було повідомлено митний орган, що, такий документ не був наданий продавцем товару, тому відповідно не надавався до митного оформлення товару.

Крім того, суд зазначає, що експортна митна декларація не належить до переліку обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товарів, та який визначений ч. 2 ст. 53 МК України, а тому надання оцінки цьому документу можливе тільки у разі наявності обґрунтованих сумнівів за обов`язковими документами. Декларація країни відправлення (експортна декларація) не є документом, що підтверджує митну вартість товару або її складові у розумінні ч. 2 ст. 53 МК України, тому не надання такої декларації до митного оформлення не може призводити до сумнівів у заявленій декларантом митної вартості, а також не свідчить про неможливість ідентифікації митної декларації з певної партією товару, не впливає на числові значення складових митної вартості та може лише додатково надаватися митному органу за її наявності.

Що стосується вимоги митного органу щодо надання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, позивачем було повідомлено митний орган, що на дату надання відповіді ПП «Торговий дім «Золота миля» не має таких висновків.

Надаючи оцінку вимозі митного органу щодо надання транспортно-експедиційних рахунків, заявок перевезення, договорів тощо, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем разом з митною декларацією № 24UA83U2 від 30.12.2024 були надані: коносамент № 245697977 від 24.10.2024; ЗД накладна № 31512880 від 20.12.2024; транспортний документ Т1MRN24PL322080NU4DH1K5 від 20.12.2024; платіжне доручення про оплату за транспортування № 542 від 12.12.2024; транспортний рахунок № від 17.12.2024; транспортний договір № 23-17 від 28.07.2023 р., що свідчить про те, що позивачем наданий достатній перелік пакет документів на підтвердження факту надання транспортно-експедиційних послуг та їх вартість.

Що стосується доводів митного органу про порушення вимог постанови Правління НБУ № 216 від 28.07.2008 (в редакції Постанови НБУ від 25.08.2022 №189), а саме те, що в платіжних інструкціях № 772 від 02.10.2024 та № 807 від 29.11.2024 відсутня печатка, прізвище, ім`я, по батькові та підпис відповідальної особи, суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що платіжні інструкції № 772 від 02.10.2024 та № 807 від 29.11.2024 були сформовані в електронному вигляді в режимі клієнт-банкінгу (формується в електронному вигляді), які були прийняті установою банку до виконання та виконані 02.10.2024 та 29.11.2024 відповідно, гроші перераховані на користь постачальника відповідно до умов контракту № BO-224-101221 від 10.12.2021 року. Платіжні інструкції містять штамп банку та підпис відповідальної особи банку.

На підставі цього, суд зазначає, що наявність в платіжних інструкціях відомостей про суму коштів, яка перерахована за товар, найменування цього товару та чітке посилання на номер і дату контракту, інвойсу та специфікації, дає можливість в повній мірі встановити факт оплати товару, що надійшов в межах контракту № BO-224-101221 від 10.12.2021 року, у зв`язку з чим доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Що стосується посилання митного органу на ненадання додатку до договору про надання послуг № 23-17 від 28.07.2023 згідно з розділом 3, відсутність якого (за твердженням відповідача) призвело до неможливості перевірки правильності порядку розрахунків щодо зазначеної партії товарів відповідно до ЕМД № 24UA83U2 від 30.12.2024, суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що договір про надання послуг № 23-17 від 28.07.2023 це договір, укладений між ПП «Торговий дім «Золота миля» (Замовник) та Stream Trade Europe LTD, Бургас, Болгарія (Виконавець) про надання послуг організація міжнародних морських і інтермодальних перевезень зовнішньоторговельних вантажів.

Наданий до митного оформлення транспортний рахунок № від 17.12.2024 містить обов`язкове посилання на договір № 23-17 від 28.07.2023 та відповідає його змісту і суті.

На підтвердження факту розрахунків щодо зазначеної партії товарів відповідно до ЕМД № 24UA83U2 від 30.12.2024 митному органу були надані платіжні інструкції № 772 від 02.10.2024 та № 807 від 29.11.2024, які містять відомості про суму коштів, яка перерахована за товар, найменування цього товару, посилання на номер і дату контракту, інвойсу та специфікації.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що твердження відповідача та про неможливість перевірки правильності порядку розрахунків щодо зазначеної партії товарів відповідно до ЕМД № 24UA83U2 від 30.12.2024 є безпідставними та спростовуються наданими до митного оформлення документами.

Надаючи оцінку доводам апелянта про те, що позивачем не доведено правильність розподілу транспортних витрат за межами митної території України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До транспортних документів можуть належати: рахунок-фактура, акт виконаних робіт від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат.

Наведене свідчить про те, що чинним законодавством не передбачений вичерпний та єдиний перелік документів, які підтверджують транспортні витрати імпортера при ввезенні товару, а основною вимогою законодавства до таких документів є наявність в них інформації щодо вартості перевезення оцінюваних товарів.

Згідно з пп. 1 п. 6, п. 10 ст. 58 гл. 9 МК України митна вартість товару включає витрати на навантаження, вивантаження товару, транспортування товару, яке здійснюється до порту митної території України.

Як зазначалося вище, між ПП «Торговий дім «Золота миля» (Замовник) та Stream Trade Europe LTD, Бургас, Болгарія (Виконавець) був укладений договір № 23-17 від 28.07.2023 про надання послуг організація міжнародних морських і інтермодальних перевезень зовнішньоторговельних вантажів.

На виконання умов цього договору Stream Trade Europe LTD виписав рахунок: № від 17.12.2024 на загальну суму 3077,00 євро, у т.ч. за послуги навантаження / транспортування експедирування Гданськ порт Гливице, Польща - Мостиська, Україна на суму 2077,00 євро та за послуги транспортування - експедирування Мостиська - Харків, Україна на суму 1000,00 євро.

Таким чином, загальні витрати на транспонування вантажу за контрактом № BO-224- 101221 від 10.12.2021 за межами митної території України склали 2077,00 євро (еквівалент 90864,39 грн.).

На підставі цього, доводи апелянта про те, що позивачем не доведено правильність розподілу транспортних витрат за межами митної території України та відсутність у митного органу документів, що деталізують транспортні витрати є необґрунтованими.

Крім того, умовами п.п.п. 2.3.2 п.п. 2.3 договору № 23-17 від 28.07.2023 про надання послуг передбачено, що Виконавець (Stream Trade Europe LTD) має право залучати до виконання своїх обов`язків третіх осіб від свого імені та укладати з ними відповідні договори.

У зв`язку з цим, Stream Trade Europe LTD залучив до виконання своїх зобов`язань по вказаному договору TОB «Н`ЮНІТ», який в свою чергу залучив ЗД-перевізника, що підтверджено ЗД накладною № 31512880 від 20.12.2024.

В свою чергу, ненадання позивачем до митного органу транспортного договору № 16/2024-ЦЮ від 02.01.2024 пояснюється тим, що ПП «Торговий дім «Золота миля» не є стороною вказаного договору і не може надавати договори третіх осіб, які були залучені Stream Trade Europe LTD до виконання умов договору № 23-17 від 28.07.2023.

Також з матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до п. 5.1 контракту № BO-224-101221 від 10.12.2021 умови поставки товару встановлюються згідно з правилами Інкотермс-2020 і визначаються як CIF Одеса, Україна, якщо інші умови поставки не зазначені в специфікаціях.

До митного оформлення разом з митною декларацією № 24UA83U2 від 30.12.2024 ПП «Торговий дім «Золота миля» була надана митному органу специфікація № 16 від 27.09.2024, умовами п. 1 якої поставка товару здійснюється згідно правил Інкотермс-2020: CIF Гданськ Польща.

Умови поставки CIF Інкотермс-2020 означають, що продавець зобов`язаний організувати та оплатити доставку товару до узгодженого порту призначення, яким в межах цих правовідносин є порт Гданськ, Польща.

Таким чином, витрати з транспортування по маршруту Mundra India-Gdansk Poland були включені у вартість товару, що підтверджується інформацією, зазначеною у калькуляції б/н від 16.10.2024, наданій до митного оформлення.

Крім того, відповідно до умов CIF Інкотермс-2020 до обов`язків продавця відноситься не лише організація та оплата транспортування товару до зазначеного порту призначення, але і оплата страхування вантажу на період перевезення до порту призначення (страховий поліс SSI100 від 24.10.2024), здійснення експортного митного оформлення, завантаження товару на борт судна.

Надана митному органу калькуляція б/н від 16.10.2024 відображає ці витрати, понесені постачальником KIRIT TRADERS (Індія) та включені до митної вартості у відповідності до норм п. п. 1 п. 6, п. 10 ст. 58 гл. 9 МК України.

Наведені вище обставини свідчать про безпідставність доводів апелянта в цій частині, а тому судом ці доводи відхиляються.

Що стосується посилання відповідача про те, що задекларований рівень митної вартості товарів за ВМД № 24UA83U2 від 30.12.2024 нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями Держмитслужби України раніше, колегія суддів зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Крім того, інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору.

Надаючи оцінку доводам відповідача про наявність рішення щодо визначення митної вартості за ідентичним товаром по підприємству, що виключало можливість митному органу визначити митну вартість за першим методом (за ціною угоди), суд зазначає наступне.

Зі змісту рішення про коригування митної вартості товару вбачається, що митний орган посилався на наявну інформацію, що «…за даним кодом УКТ ЗЕД насіння кунжуту…., того ж самого виробника: KIRIT TRADERS, країна походження ІN (Індія), приблизно однакова вага (25000 кг), рік врожаю (2024 рік) за цим же контрактом від 10.12.2021 № ВО-224- 101221 з рівнем митної вартості 2,71 дол. США/кг….» рішення митного органу №UA901020/2024/007806 від 15.10.2024 по МД №24UA06U3».

Наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в базах АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України згідно вказаного в рішенні не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.

При цьому, посилання у рішенні лише на номер митної декларації, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування відповідачем можливості визначення митної вартості за резервним методом.

У рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларацій, яка була взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 59 МК України під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Колегія суддів зазначає, що МД № 24UA06U3 була оформлена у відповідності до ст. 55 МК України після прийняття митним органом рішення №UA901000/2024/000187/1 від 15.10.2024 про коригування митної вартості імпортованого товару (насіння кунжуту), відповідно до якого на дату митного оформлення товару згідно з МД №24UA83U2 - 30.12.2024 була розпочата судова процедура оскарження рішення (справа № 340/7117/24, дата подання позову: 05.11.2024, рішення суду від 11.03.2025 набрало законної сили 24.04.2025).

Крім того, за митною декларацією, на яку посилається митний орган - №24UA06U3 оформлювався товар насіння кунжуту з чистотою 99,90%, а за МД №24UA83U2, щодо якої винесене оскаржуване рішення, - насіння кунжуту з чистотою 99,97%.

Колегія суддів зазначає, що спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 року по справі № 805/2713/16-а.

У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 815/2162/17 зазначено про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується доводів відповідача про те, що вимога про скасування картки відмови є неналежним та неправильним способом захисту прав, суд зазначає, що саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправним та скасування сформованої митницею картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Об`єднання цих вимог є належним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням усталеної судової практики (постанова Верховного Суду від 17.05.2022 у справі № 809/506/17).

На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 року по справі № 520/2121/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов