Справа № 240/13897/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 вересня 2025 року м. Житомир справа № 240/13897/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за його позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії задоволено та:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення у день звільнення у належному розмірі;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.04.2020 до 19.07.2022 року в сумі 122910,62 грн. та за період з 19.07.2022 по 19.01.2023 року, у межах шестимісячного строку, в сумі 79228,10 грн., а всього 202138,72грн.

15.09.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення у цій справі.

Суд зауважує, що позивач в описовій частині заяви помилково вказав датою прийняття рішення 09.12.2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву подано вдруге, оскільки при первісному поданні у задоволенні заяви було відмовлено ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2025 року в зв`язку з тим, що заявником не було надано жодних обґрунтованих доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних обставин, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду в його діючій редакції в частині зобов`язання відповідача виплатити позивачу середній заробіток.

Окремо звернуто увагу заявника, що на день на день подання ОСОБА_1 цієї заяви рішення суду у справі №240/13897/24 ще не набрало законної сили й згідно відомостей автоматизованої системи документообігу судів "Діловодство суду" Військовою частиною НОМЕР_1 було подано апеляційну скаргу на вказане рішення.

Заява від 15.09.2025 року обґрунтована тим, що Військова частина НОМЕР_1 є організаційно-штатною одиницею ЗСУ, яка фінансується з державного бюджету і підпорядковується відповідним військовим органам та не має у розпорядженні власних коштів, а тому, щоб повністю виконати судове рішення необхідно змінити спосіб його виконання із зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити кошти стягувачу (позивачу) на стягнення з Військової частини НОМЕР_1 коштів на користь стягувача (позивача). Казначейство виконує рішення про стягнення коштів відповідно до "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, механізм якого дозволяє гарантовано виконати рішення суду щодо стягнення коштів з державної бюджетної установи.

Відтак, заявник просить змінити спосіб виконання рішення суду у справі №240/13897/24 із "Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.04.2020 до 19.07.2022 року в сумі 122910,62 грн. та за період з 19.07.2022 по 19.01.2023 року, у межах шестимісячного строку, в сумі 79228,10 грн., а всього 202138,72грн." на "Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.04.2020 по 19.07.2022 року в сумі 122910,62 грн. та за період з 19.07.2022 по 19.01.2022 року, в межах шестимісячного строку, в сумі 79228,10 грн., а всього 202138,72 грн.".

Розгляд заяви було призначено на 24.09.2025 року о 14:15 год.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Заявник просив здійснювати розгляд заяви без його участі.

Також від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про здійснення розгляду заяви за відсутності представника військової частини.

Відповідно до частини 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для зміни способу та порядку виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Як визначено статтею 1 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону № 1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

За абзацом 1 частини 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VI виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

При цьому, в разі невиконання судових рішень у добровільному порядку приписами Закону № 1404-VIII урегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

За приписами частини 2 статті 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Водночас, як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, Військовою частиною НОМЕР_1 було подано апеляційну скаргу на судове рішення у цій справі, яку було залишено без руху ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.08.2025 року, а згідно ухвали цього ж суду від 28.08.2025 року повернено особі, яка її подала в зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.

Зважаючи на відсутність відомостей щодо повторного подання апеляційної скарги та інших процесуальних документів у справі № 240/13897/24, рішення суду набрало законної сили 26.07.2025 року.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що підстави для застосування частини 3 статті 33 Закону № 1404-VIII, частини 2 статті 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а також частини 3 статті 378 КАС України відсутні.

Виходячи з системного аналізу приписів наведених вище норм, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №240/13897/24 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.12.24 в адміністративній справі № 240/13897/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про ро визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Майстренко