Справа № 380/8222/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/8222/25 пров. № А/857/29359/25

Суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Довга О.І. перевіришви заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 380/8222/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського районного суду м.Львова, Львівської міської ради, треті особи: Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, голова Личаківського районного суду м. Львова про визнання дії та бездіяльності протиправними,

В СТ А Н О В И В:

ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Львівської міської ради та Личаківського районного суду м.Львова на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року у справі № 380/8222/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського районного суду м.Львова, Львівської міської ради, треті особи: Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, голова Личаківського районного суду м. Львова про визнання дії та бездіяльності протиправними, та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

15 серпня 2025 року, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року згадану вище заяву залишено без розгляду на підставі ст.152 та ч.7 ст.154 КАС України.

19 вересня 2025 ОСОБА_1 подав повторно заяву про забезпечення позову, в якій зокрема наголошує на тому, що він звільнений від сплати судового збору. Зазначає, що спір у цій справі стосується виконання ним повноважень присяжного, а з врахуванням того, що згідно ст. 68 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" присяжним, за час виконання ними обов`язків у суді, виплачується винагорода, а виконання обов`язків присяжного належить до трудового стажу, то переконаний, що спірні відносини стосуються також трудових відносин, а відтак судовий збір не підлягає сплаті.

В контексті доводів ОСОБА_1 апеляційний суд зазначає, що згідно ч.4 ст. 124 Конституції України народ безпосередньо бере участь у здійсненні правосуддя через присяжних.

Згідно ст. 63 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" для затвердження списку присяжних територіальне управління Державної судової адміністрації України звертається з поданням до відповідних місцевих рад, які формують і затверджують у кількості, зазначеній у поданні, список громадян, які постійно проживають на територіях, на які поширюється юрисдикція відповідного окружного суду, відповідають вимогам статті 65 цього Закону і дали згоду бути присяжними.

Гарантії прав присяжних передбачені ст.68 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Разом з тим, апеляційний суд наголошує на тому, що характерними ознаками трудових відносин є: систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат); підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28 липня 2010 року № 327; обов`язок роботодавця надати робоче місце; трудові права та обов`язки, відповідальність за їх невиконання; дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо. Трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності.

З огляду на викладене апеляційний суд резюмує, що виконання обов`язків присяжного не породжує трудових відносин між ОСОБА_1 та державою. Згадані вище гарантії, передбачені ст.68 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", є соціальними гарантіями, які держава надає особі у випадку залучення громадянина до виконання обов`язків присяжного. За своєю суттю, та в розумінні Конституції України, виконання обов`язків присяжного є формою безпосередньої участі громадян у здійсненні правосуддя, іншими словами - виконання ними державного обов`язку. В той же час, предметом спору у цій справі є правомірність актів відповідачів пов`язаних із залучення присяжних до виконання обов`язків у суді.

Таким чином, спірні відносини не стосуються трудових відносин, а відтак підстав для застосування пільги щодо сплати судового збору у даному випадку немає.

Відповідно, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає вимогам, встановленим частиною четвертою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини сьомої статті 154 КАС України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу або подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову слід повернути без розгляду, що не позбавляє права повторного звернення із такою заявою, з дотриманням вимог зазначених вище норм чинного законодавства.

Керуючись статтею 152, 154 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. І. Довга