Справа № 272/1376/24
Суддя: Чуб І. А.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 272/1376/24
Провадження № 2-а/272/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Чуб І.А.,

секретаря судових засідань Шмиковій М.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Яремчука О.В.,

представника відповідача - Гуменюка О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Представник позивача в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову № 713 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 10.12.2024 року винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , а провадження по справі закрити. В обгрунтування вимог зазначає, що 10.12.2024 року позивач отримав від ІНФОРМАЦІЯ_2 постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. Вважає, що вищевказана постанова винесена без дотримання вимог КУпАП, неправомірно не викладені фактичні обставини справи. Всі вище перелічені обставини спонукають позивача оскаржити вищевказану постанову, з вимогою її скасування та закриття провадження у справі. В силу норм законодавства всі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення повинні бути викладені в постанові про накладення на такого адміністративного стягнення. В свою чергу, 10.12.2024 року позивач дізнався про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 склав відносно позивача постанову №713 від 10.12.2024 року. На підставі зазначеної постанови позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. за нібито вчинене порушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У постанові зазначено, що 05.11.2024 року позивач без поважних причин не прибув за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи належним чином оповіщений про виклик, тобто порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Тобто таким чином вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У присутності позивача протокол не складався, про місце і час розгляду справи його не повідомляли. Враховуючи вищевикладене, позивач вимушений звернутись до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вважають постанову незаконною та необґрунтованою. Протокол про адміністративне правопорушення при позивачі не складався, про час та дату проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу повідомлено не було, що є порушенням права на захист. Тобто суб`єктом владних повноважень не виконано належним чином обов`язку для забезпечення реалізації позивачем прав, визначених статтею 268 КУпАП, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності. Навіть при вищевказаних обставинах, відповідач навіть не намагався дослідити той факт, що позивач за адресою, яка зазначена в постанові не проживає і не зареєстрований. Отже, позивач чітко вказував на ту обставину, що повістку про прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_4 05.11.2024 року він не отримував і не міг отримати, оскільки з 29.01.2024 року за вказаною у постанові адресою не зареєстрований і не проживає. З огляду на вищезазначене, оскільки відповідач при винесені оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення не взяв до уваги пояснення позивача, що ним не було отримано повістки, і даний факт не відображено в постанові і не спростовано, а відтак не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до ст. 77 КАС України. Таким чином, уповноваженими особами відповідача допущені процесуальні порушення під час розгляду та складання постанови № 713 від 10.12.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Крім того, слід вказати, що мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить чіткої норми чинного законодавства, яке порушив позивач, а просто зроблений висновок про порушення вимог ч.3 ст. 210-1 КУпАП. В даному випадку належним захистом порушеного права є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, пояснивши, що квартиру в м.Житомир він продав в січні 2024 року. Після чого, він знявся з реєстрації у м.Житомирі та 11.11.2024 року зареєструвався в АДРЕСА_1 . Йому зателефонував дільничий та повідомив, що йому потрібно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_2 10 грудня 2024 року, де на нього наклали штраф за ст.210-1 ч.3 КУпАП в сумі 17000 грн. за те, що він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою 05.11.2024 року. Він був присутній під час винесення постанови. Також вказав, що він особисто повістку від 05.11.2024 року про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував та підпис у розписці про отримання повістки йому не належить. У його присутності акт про відмову не складався. Підстав з"явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.11.2024 року у нього не було, оскільки він не отримував повістку про явку на 05.11.2024 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та відповідь на відзив (а.с.71) підтримав, пояснивши, що всі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення повинні бути викладені в постанові про накладення на такого адміністративного стягнення. В свою чергу, 10.12.2024 року позивач отримав від ІНФОРМАЦІЯ_2 постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. У постанові зазначено, що 05.11.2024 року позивач без поважних причин не прибув за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи належним чином оповіщений про виклик, тобто порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Тобто таким чином вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У присутності позивача протокол не складався, про місце і час розгляду справи його не повідомляли. Тобто суб`єктом владних повноважень не виконано належним чином обов`язку для забезпечення реалізації позивачем прав, визначених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідач навіть не намагався дослідити той факт, що позивач за адресою, яка зазначена в постанові не проживає і не зареєстрований. Крім того, вказував, що мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить чіткої норми чинного законодавства, яке порушив позивач, а просто зроблений висновок про порушення вимог ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Також, вказав, що доказів, що підпис у розписці про отримання повістки належить позивачу у справі немає, висновок судової почеркознавчої експертизи не надав інформації щодо належності пілпису позивачу, що підтвердив експерт. Вважав, що всі сумніви мають трактуватися на користь позивача. Оскільки уповноваженими особами відповідача допущені процесуальні порушення під час розгляду та складання постанови № 713 від 10.12.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому просив визнати незаконною та скасувати постанову № 713 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 10.12.2024 року винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 та провадження по справі закрити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав відзив на позов (а.с.41-45), який підтримав в судовому засіданні та просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та залишити постанову відповідача без змін, а позовну заяву без задоволення. Вважав позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, мотивуючи відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки 05.11.2024 року позивач отримав повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.11.2024 року на 11.50 для уточнення облікових (персональних) даних та у разі потреби звірки військово-облікового документа з військово- обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів а також проходження ВЛК для визначення його призначення на особливий період, що підтверджується розпискою, показаннями свідка ОСОБА_3 , показаннями експерта та висновком експертизи щодо наявності збіжних ознак в досліджуваному, експериментальних підписах позивача, впливу на підпис зовнішніх факторів та його навмисної зміни. Позивач виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 проігнорував, у визначений термін не з`явився, про наявність поважних причин, які б заважали вчасно прибути у визначений строк не повідомив та підтверджуючих документів не надав. Після неявки позивачем у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідачем 22.11.2024 року було направлено звернення до ГУНП в Житомирській області з проханням провести розшук та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_1 , для складення протоколу про адміністративні правопорушення. Так, 10.12.2024 року позивача, було доставлено працівниками поліції до мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, що підтверджується рапортом ПОГ Житомирського РУП капітана поліції Євгенія Соколюка. Позивач причину неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 не пояснив. Позивач зобов`язаний був прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце, зазначені в повістці, для уточнення своїх персональних даних, звірки військово- облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проходження ВЛК для визначення його призначення на особливий період. Позивач в свою чергу без поважних причин, виклик проігнорував, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце виклику, чим порушив вимоги ст..10 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", абз.1 ч.І ст.22 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. N° 560. Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, підтвердних документів про отримання особою виклику (корінець повістки з особистим підписом позивача). Так, 10.12.2024 року, після доставлення позивача працівниками поліції та з`ясування всіх обставин, оцінивши докази (корінець повістки з особистим підписом позивача, рапорт заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , акт відмови від отримання повістки №17844), заслухавши пояснення позивача відповідно до яких, позивач причину неявки не пояснив, розглянувши справу про адміністративне правопорушення в присутності позивача, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , було оголошено постанову за справою про адміністративне правопорушення в присутності позивача. Відповідно до постанови, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000,00 грн. Під час розгляду справи позивач не був обмежений в своїх правах, а також будь-яких клопотань від позивача не надходило. Позивач особисто ознайомився з постановою за справою про адміністративне правопорушення, де було чітко зазначено конкретні нормативно-правові акти які позивач порушив, що підтверджується проставленням позивачем особистого підпису у відповідній графі. В подальшому т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вручено копію постанови про адміністративне правопорушення позивачеві. Відповідачем правомірно було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП за неявку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що і зазначено в постанові про адміністративне правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти. Адже, зміна адреси проживання, не звільняє позивача від обов`язку з`являтись за викликом до ТЦК та СП відповідно до чинного законодавства. Згідно облікової картки позивача наявної в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній на момент виклику перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2016 року і обов`язок повідомляти про зміну місця проживання ТЦК та СП законодавством покладається саме на позивача. Справа про адміністративне правопорушення розглядалася у відповідності до ст. 268 КУпАП в присутності позивача, в день доставлення його працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час розгляду справи т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 були з`ясовані обставини у відповідності до ст..280 КУпАП, що мають значення для вирішення справи. Після розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачеві, було вручено копію постанови про адміністративне правопорушення № 713 від 10.12.2024 року. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідка, експерта, дослідивши матеріали справи та встановивши належність, допустимість та достовірність доказів у справі, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, згідно акту відмови від отримання повістки від 05.11.2024 року ОСОБА_1 причину відмови від отримання тексту повістки про явку на 11.50 год. 05.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив, текст повістки було доведено (озвучено) ОСОБА_1 о 10.00 год. 05.11.2024 року (а.с.53).

Також,05.11.2024 року ОСОБА_1 отримав повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.11.2024 року на 11.50 для уточнення облікових (персональних) даних та у разі потреби звірки військово-облікового документа з військово- обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також проходження ВЛК для визначення його призначення на особливий період, що підтверджується розпискою (а.с. 52, 92).

Згідно рапорту заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 начальника мобілізаційного відділення підполковника ОСОБА_4 військовозобов"язаний ОСОБА_1 не з"явився в установлені строки по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.54).

Після неявки ОСОБА_1 у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 22.11.2024 року за вих. № 17888, було направлено звернення до ГУНП в Житомирській області з проханням провести розшук та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_1 , для складення протоколу про адміністративні правопорушення (а.с.55).

10.12.2024 року ОСОБА_1 було доставлено працівниками поліції до мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, що підтверджується рапортом ПОГ Житомирського РУП капітана поліції Євгенія Соколюка (а.с.56).

10.12.2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 713 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якого 05.11.2024 року ОСОБА_1 отримав повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_8 05.11.2024 року на 11.50 год. для уточнення військово-облікових даних та проходження ВЛК, а також для визначення його призначення на особливий період. У свою чергу ОСОБА_1 виклик до ІНФОРМАЦІЯ_9 проігнорував, у визначений термін не з"явився, про наявність поважних причин, які б заважали вчасно прибути не повідомив та підтверджуючих документів не надав. В результаті чого, ІНФОРМАЦІЯ_9 22.11.2024 року було направлено звернення до Житомирського РУ ГУНП в Житомирській області з проханням провести розшук та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення. Так 10.12.2024 року ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_9 для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства (а.с.49-51).

Постанову в справі про адміністративне правопорушення було винесено в присутності ОСОБА_1 уповноваженою на те посадовою особою, про, що наявний підпис особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено у ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено (ч. 1 ст. 287 КУпАП).

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560. Відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року №560 - за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року №560-належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки -особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Щодо твердження позивача та його представника про те, що про виклик на 05.11.2024 року на 11.50 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не знав, оскільки повістку не отримував, то суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч. 3 ст.22 Закону 3543-ХІІ, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Факт належного оповіщення ОСОБА_1 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11.50 год. 05.11.2024 року підтверджується розпискою про те, що повістку на ім`я ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.11.2024 року о 11.50 год., актом відмови від отримання повістки від 05.11.2024 року, рапортом (а.с. 52-54).

Після неявки позивачем у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідачем 22.11.2024 року за вих. № 17888, було направлено звернення до ГУНП в Житомирській області з проханням провести розшук та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_1 , для складення протоколу про адміністративні правопорушення (а.с. 55).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 05.11.2024 року він перебував на патрулюванні. Зупинили ОСОБА_1 для перевірки документів, які він спочатку не надав, однак потім надав. Запропонували отримати повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05.11.2024 року на 11.50 год., однак ОСОБА_1 відмовився, тому почали складати акт про відмову від отримання повістки, однак потім він погодився отримати повістку, про що поставив підпис на розписці, після чого пішов.

Відповідно до висновку експерта від 24.06.2025 року № СЕ-19/106-25/9494-ПЧ: Вирішити запитанням «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у розписці про отримання повістки № 2049 від 05.11.2024 року в графі «особистий підпис» ОСОБА_1 чи іншою особою?» неможливо тому, що встановлені збіжні ознаки досліджуваного підпису та наданих зразків підпису ОСОБА_1 нечисленні, інформативна їх значущість невелика, тому сукупність їх не достатня навіть для ймовірного висновку про наявність тотожності. Що ж стосується встановлених розбіжних ознак порівнювальних підписів, то з`ясувати їх походження (чи вони є результатом варіаційності підпису ОСОБА_1 , що не проявилася у наданих зразках, які відрізняються за способом виконання, є ознаками навмисної зміни досліджуваного підпису або викликані іншими причинами) неможливо у зв`язку з обмеженим об`ємом графічного матеріалу досліджуваного підпису (а.с.128-135).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_5 підтримав висновок експерта від 24.06.2025 року № СЕ-19/106-25/9494-ПЧ та пояснив, що на вирішення експертизи було поставлено питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у розписці про отримання повістки №2049 від 05.11.2024 року в графі «особистий підпис» ОСОБА_1 чи іншою особою? Однак, вирішити дане запитання неможливо тому, що встановлені збіжні ознаки досліджуваного підпису та наданих зразків підпису ОСОБА_1 нечисленні, інформативна їх значущість невелика, тому сукупність їх не достатня навіть для ймовірного висновку про наявність тотожності. Що ж стосується встановлених розбіжних ознак порівнювальних підписів, то з`ясувати їх походження (чи вони є результатом варіаційності підпису ОСОБА_1 , що не проявилася у наданих зразках, які відрізняються за способом виконання, є ознаками навмисної зміни досліджуваного підпису або викликані іншими причинами) неможливо у зв`язку з обмеженим об`ємом графічного матеріалу досліджуваного підпису. Також, вказав, що у висновку описано збіжні ознаки досліджуваного підпису та підпису позивача в наданих експериментальних та вільно -експериментальних зразках, вони наявні та залежно від зовнішніх обставин здійснення підпису він міг змінитися, також міг навмисно змінюватися особою.

Щодо твердження представника позивача про наявність сумнівів щодо вручення повістки позивачу, оскільки в матеріалах адміністративної справи міститься два різних документи акт про відмову від отримання та розписка про отримання повістки, то вказана обставина не викликає сумніву, так як пояснюється свідком ОСОБА_3 , який вказав, що позивач спочатку відмовився від отримання повістки, тому було складено акт про відмову, в подальшому погодився отримати та поставив підпис у розписці про отримання повістки.

Щодо тверджень позивача та представника, що у винесеній відповідачем постанові не зазначено всі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, постанова не містить чіткої норми чинного законодавства, яке порушив позивач, а просто зроблений висновок про порушення вимог ч.3 ст.210-1 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова № 713 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 10.12.2024 року, відповідає зазначеним вимогам.

Позивач був повідомлений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.11.2024 року на 11.50 год. проте не з`явився, про поважність причини неявки не повідомив. Після неявки позивачем у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідачем 22.11.2024 року за вих.. № 17888, було направлено звернення до ГУНП в Житомирській області з проханням провести розшук та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_1 для складення постанови про адміністративні правопорушення.

Позивачем не надано суду доказів на спростування обставин встановлених в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, перебаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП, навпаки, досліджені та оцінені судом докази в їх сукупності вказують на те, що позивач отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.11.2024 року на 11.50 год. та за повісткою не з`явився. Доводи позивача щодо неотримання повістки не підтверджені належними доказами та повністю спростовуються дослідженими судом доказами. Інших доказів, які б впливали на правомірність прийнятого т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_6 рішення позивачем суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова, ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст. 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати зі сплати судового збору належить віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 8, 9, 20 ч.1, 73-77, 79, 139, 242, 243, 246, 250, 286, 295 КАС України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса розташування: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 24.09.2025 року.

Суддя:І. А. Чуб