Справа № 320/1135/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року справа №320/1135/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058/ІV від 09.07.2003. Так, позивач на час досягнення пенсійного віку працювала на посаді вчителя. 10.10.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"). Проте, листом від 23.10.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовило позивачу в перерахунку пенсії, оскільки в матеріалах пенсійної справи відсутні довідки про періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форм власності на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років. Вважаючи спірне рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулася до суду з позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено, що справа буде розглядатися одноособово суддею за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

04.06.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість, враховуючи, що заява про виплату одноразової грошової допомоги на момент досягнення пенсійного віку позивачем не надавалась, а також посилаючись на відсутність уточнюючих довідок про періоди роботи, в яких зазначено, до якої форми власності належали заклади та установи, робота в яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.05.2016 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

12.07.2023 в інтересах позивача було подано адвокатський запит щодо надання інформації про те, чи була виплачена грошова допомога при виході на пенсію за віком вперше, що надається на підставі пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

Листом від 19.07.2023 №1000-0202-8/109315 відповідачем повідомлено, що стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років 33 роки 9 місяців 18 днів, проте, у зв`язку з тим, що заяву про призначення пенсії за віком надано позивачем до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, підстави для призначення грошової допомоги відсутні.

10.10.2023 позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області заяву щодо зарахування стажу та виплати грошової допомоги, в якій просила нарахувати і виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій за віком станом на день її призначення, передбачену пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

Листом від 23.10.2023 №1000-0202-8/160298 відповідачем наголошено, що розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням страхового стажу 44 роки 9 місяців 3 дні, а також відмовлено у здійсненні такої виплати, враховуючи, що в матеріалах пенсійної справи відсутні довідки про періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форм власності на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Суд зазначає, що Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Абзацом 8 частини 1 статті 52 Закону №1788-ХІІ визначено, що право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Стаття 55 Закону №1788-ХІІ врегульовує питання щодо окремих категорій працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років.

Згідно із пунктом "е" Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Закон України від 05.09.2017 №2145-VІІІ "Про освіту" (далі Закон №2145-VIII) регулює суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти.

За приписами пункту 21 частини 1 статті 1 Закону №2145-VIII педагогічна діяльність - інтелектуальна, творча діяльність педагогічного (науково-педагогічного) працівника або самозайнятої особи у формальній та/або неформальній освіті, спрямована на навчання, виховання та розвиток особистості, її загальнокультурних, громадянських та/або професійних компетентностей.

Пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок №1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі Перелік №909).

Переліком №909 визначено, що робота в загальноосвітніх навчальних закладах дає право на отримання пенсії за вислугу років та в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно з трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1 від 06.10.1976 на момент виходу на пенсію за віком позивач працювала на посаді вчителя в Узинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 (Узинському ліцеї "Успіх" Узинської міської ради Київської області), яка є загальноосвітнім навчальним закладом.

За правилами пункту 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з:

1) наявністю у особи необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах;

2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності;

3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV будь-якого іншого виду пенсії.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Правову позицію щодо права особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій висловив Верховний Суд у справі №234/13835/17 в постанові від 13.03.2018, в якій зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція також викладена Верховним Судом у постановах від 02.03.2020 по справі №175/4086/16-а, від 28.04.2020 по справі №678/941/17, від 12.03.2019 по справі №127/9277/17 та іншим.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, законодавець встановив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, і лише у випадку відсутності останньої або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих, зокрема, за місцем роботи.

Судом досліджено записи у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 06.10.1976, виданої на ім`я позивача, та встановлено наступне:

з 15.08.1981 по 27.08.1984 обіймала посаду вчителя початкових класів середньої школи №2 м. Дубровно;

з 28.08.1984 по 03.11.1989 обіймала посаду вчителя початкових класів середньої школи №27;

з 05.11.1990 по 30.08.1992 обіймала посаду вихователя в Узинській середній школі №6;

з 31.08.1992 по 08.08.2000 обіймала посаду вчителя молодших класів в Узинській школі №6;

з 10.08.2000 по 27.05.2016 обіймала посаду вчителя початкових класів в Узинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2.

Суд звертає увагу, що жодних зауважень щодо наявного в позивача страхового стажу в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону №1788-ХІІ та записів трудової книжки, які підтверджують наявність такого стажу, відповідачем не зазначено.

При цьому, згідно з наданим відповідачем розрахунком при призначенні пенсії розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням страхового стажу 44 роки 9 місяців 3 дні, стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років 33 роки 9 місяців 18 днів.

Зазначені вище докази у їх сукупності підтверджують, що на момент звернення позивача за виплатою грошової допомоги, визначеної пунктом 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, позивач працювала в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону №1788-ХІІ.

Матеріали справи свідчать, що правом на пенсію за вислугу років позивач не скористалась. Спір щодо таких обставин між сторонами відсутній.

Відтак, у спірних правовідносинах позивачем дотримано всіх умов, визначених 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, для нарахування та виплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, є протиправними.

З огляду на зазначене слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню.

Суд, приймаючи рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, врахував, що такий спосіб захисту не є втручанням у дискреційні повноваження органів пенсійного фонду, оскільки розрахунок страхового та пільгового стажу судом не проводився.

Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Таким чином, оскільки відповідачем не надано до суду доказів правомірності вчинення дій, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Оцінуючи всі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 073,60 грн, що документально підтверджується квитанцією від 20.11.2023, наявною в матеріалах справи.

Враховуючи задоволення позову, вказана сума судового підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.