Справа № 337/3765/25
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН №280/3765/25
Провадження №2а/337/60/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерука І.Г.

з участю секретаря Роман Д.В.

представника позивача Кисіля О.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України, третя особа заступник командира 1 взводу 1 роту 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Калина Богдан Анатолійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Узагальненими доводами підстав для звернення до суду вказано, що 14.07.2025р. близько 10-12 год. біля будівлі управління патрульної поліції в Запорізькій обл. її було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно виданої посадовцем Калиною Б.А. постанови ЕНА №5218043. Затримано її було тим же посадовцем УПП в Запорізькій області Калина Б. під час мого руху та керування автомобілем Рorsche Сayenne д/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 в Вознесенівському районі в районі вул. Перемоги в м. Запоріжжі,

Вважає, що процедура з боку посадовця проведена з порушення процедури передбаченого нормами ст.245-253, 268, 279, 280 Кодексу України про адмінправопорушення, а також за відсутністю фактичного та конкретного матеріалу з фіксацією фактичних даних події та складу правопорушення в діях особи, яку намагаються притягнути до адміністративної відповідальності. В результаті проведеного з порушенням законодавства України провадження її було притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення згідно постанови ЕНА №5218043 по справі про адміністративне правопорушення згідно норми ч.2ст. 122 КУАП у вигляді штрафу.

Вважає притягнення до відповідальності згідно вказаної постанови є протиправним та не обґрунтованим.

В постанові від 14.07.2025р. її зазначено як порушника п.п.г п.8.7.3 правил дорожнього руху та ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні порушення, вважає, що в постанові повинен міститися не просто опис події 09.07.2025р., а і належним чином доведений склад правопорушення. Крім того в постанові не має жодного доказу складу правопорушення в її діях при проїзді перехрестя.

Може пояснити, що 09.07.2025р. близько 16-55 год. вона рухаючись вказаним вище автомобілем вулицею Перемоги у м. Запоріжжі перетинаючи перехрестя з вулицею Героїв Крут, проїжджала цю ділянку дороги у відповідності до ПДР на зелений миготливий сигнал світлофору. Далі закінчила проїзд перехрестя у відповідності до п.16.8 ПДР, яким зазначено, що водій, котрий виїхав на перехрестя доріг у відповідності з до сигналу, який дозволяє рух, повинен виїхати в наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофору на виїзді, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м вони відсутні та у всіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (пункт 8.10 ПДР України). Водіям, які у разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки нагору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (пункт 8.11. ПДР України). Таким чином при наявній швидкості мого т/з близько 50 км/г, а також великої щільності загального транспортного руху інших водіям, вона як водій намагалась уникнути аварійної ситуації не вдаючись до екстреного гальмування. Вважає, що не мала ні якого умислу для скоєння правопорушення інкримінованого за ч.2ст.122 КУпАП, оскільки не порушувала норм ПДР, а рухався згідно з п.8.7.3. «в», п.8.11 та п.16.8 ПДР.

Вона і її представник заявляли посадовцю клопотання щодо ознайомлення з матеріалом адміністративної справи та пропонувала йому відібрати пояснення. Посадовець проігнорував і не розглядав взагалі клопотання. Отримуючи постанову у посадовця на бланку вона зазначила додатково про не надання мені для ознайомлення матеріалів адміністративної справи і про те, що не було роз`яснено з боку посадовця прав передбачені ст.63 Конституції України та ст.268, 307, 308 КУпАП.

Посадовець взагалі не зробив нічого для з`ясування суб`єктивної сторони зазначеного ним у постанові порушення, а відмовившись задовольнити клопотання та відібрати письмове пояснення, тільки підкреслив свою некомпетентність, щодо розгляду таких справ, та перевищив свої службові повноваження.

З відеозаписом зазначеним у змісті постанови її не ознайомлювали, у зв`язку з чим, відеозапис не може бути належними доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову ЕНА №5218043 від 14.07.2025р. по справі про адміністративне правопорушення видану посадовцем управління патрульної поліції в Запорізькій області департаменту патрульної поліції Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України Калина Б.А., щодо накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , як незаконну, та закрити провадження даної справу про адміністративне правопорушення. Судові витрати після розгляду позову покласти на сторону відповідача та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління патрульної поліції в Запорізькій області департаменту патрульної поліції Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України суму коштів судового збору в розмірі 605,60 гри. та квитанції в сумі 25,00 грн., загалом 630 гри. 60 коп.

Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 29.07.2025 року адміністративний позов прийнятий до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.08.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов у якому вказано, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.

09.07.2025 р. під час несення служби у Запорізькій області, заступником командира 1 взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України.

Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, представившись згідно ч.3 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", була наголошена причина, а саме те що водій порушив вимоги ПДР України.

Під час несення служби, працівником управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було зупинено транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_1 , яка керуючи транспортним засобом, проїхала перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушила вимогу пункту 8.7.3.ґ ПДР України.

В наступному, в ході розгляду справа відносно Позивача співробітником УПТІ в Запорізькій області ДПП було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивачем було заявлено клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із залученням правового захисника, яке було задоволено. Внаслідок чого, розгляд справи відносно Позивача відбувся саме 14.07.2025 року.

Під час опрацювання викладених обставин справи не було встановлено будь-яких порушень працівником УПП в Запорізькій області ДПП вимог законодавства України, зокрема під час розгляду справи, тобто оскаржувана постанова серії ЕНА №5218043 від 14.07.2025 року винесена з дотриманням ст. 222, 251, 252, 278-280 та 283 КУпАП та є законною.

Працівник управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Акцентує увагу, що після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України Позивачем, заступником ком. взводу ОСОБА_3 було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, то притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. При розгляді справи, позивача було ознайомлено з матеріалами справи. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, не дотримання законності працівника управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, то є неприпустимим.

Обставини, на які вказує Позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Враховуючи вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, відносно нього була винесена постанова серії ЕНА №5218043 від 14.07.2025 року за ч.2 ст.122 КУпАП.

Просить суд у позові відмовити.

Відповідачі і третя особа до суду не з`явилися.

Представником відповідача у відзиві зазначено про розгляд справи без участі представника.

Представник позивачки не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача і третьої особи.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у позові.

В судовому засіданні судом відмовлено у задоволенні клопотання позивачки про витребування доказів яке містилось у тексті позову, і підтриманого представником позивачки, так як представником позивачки вказано, що відповідні докази необхідні саме для відповідача і суду, та у зв`язку не надання доказів вжиття заходів для отримання доказів самостійно від відповідача (Департаменту патрульної поліції) та причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Дослідивши надані докази, та обставини якими обґрунтовуються позиції учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідно до Конституції України і Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання своїх службових обов`язків зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 8.7.3 «ґ» ПДР України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Судом встановлено, що 14.07.2025 року заступником командира 1 взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Калиною Б.А. винесено постанову серії ЕНА №5218043 відповідно до якої ОСОБА_1 09.07.2025 року в м. Запоріжжя по вул. Перемоги перехрестя вул. Героїв Крут керуючи транспортним засобом Рorsche Сayenne НОМЕР_1 проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору чим порушила пункт 8.7.3 «ґ» ПДР України.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивачка ОСОБА_1 не заперечувала факт керування 09.07.2025 року в м. Запоріжжя по вул. Перемоги перехрестя вул. Героїв Крут транспортним засібом Рorsche Сayenne НОМЕР_1 .

Із матеріалів справи встановлено та в оскаржуваній постанові зазначено, що до постанови, зокрема, додаються відео з бодікамер Motorola 475861, 474968, 474952 та відео реєстратора 70 маі.

Також на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення представником відповідача до відзиву на позовну заяву надано оптичний диск із відеозаписами.

Згідно до наданого представником відповідача і оглянутого судом диску з відеозаписами убачається, що транспортний засіб Рorsche Сayenne НОМЕР_1 проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору. Оглянутий відеозапис не свідчить про велику щільність загального транспортного руху, а з огляду попереджувальний зелений миготливий сигнал світлофору, швидкість автомобіля і відстань до світлофору, підстав вважати, що позивачка, як водій, намагалась уникнути аварійної ситуації не вдаючись до екстреного гальмування, не має.

Відеозапис свідчить про те, що транспортний засіб міг зупинитися на заборонений сигнал світлофора, не вдаючись до екстреного гальмування.

Також відеозаписом встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено співробітниками УПП 09.07.2025 року, пояснено причину зупинки, пред`явлено відеозапис порушення, здійснені заходи щодо підготовки справи до розгляду. За клопотанням ОСОБА_1 , для забезпечення правової допомоги, розгляд справи відкладено на узгоджену із ОСОБА_1 дату на 14.07.2025 року на 10-00 годин у приміщенні УПП за адресою м. Запоріжжя вул. Перемоги, 96.

14.07.2025 року Співробітником УПП в Запорізькій області ОСОБА_3 в присутності представника ОСОБА_1 , з оголошенням прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і проведенням відповідної процедури, розглянута справа про адміністративне правопорушення, пред`явлено відеозапис та оголошена відповідна постанова.

Таким чином судом встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проведено з дотриманням процедури передбаченою ст. 279, 280 КУпАП, а оскаржувана постанова оформлена у відповідності до норм ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17 зроблено висновок про те, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд вважає, що доводи позивачки про необґрунтованість та протиправність притягнення до адміністративної відповідальності спростовується належними та допустимими доказами, які надані відповідачем і досліджені судом.

Позивачем не надано суду належних доказів, які б спростовували дані, наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, не наведено обґрунтованих підстав, за яких постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» згідно з висновком якого будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати значної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, натомість дії позивачки фактично призвели до того, що після виїзду на перехрестя на жовтий сигнал світлофору, її транспортний засіб опинився на цьому перехресті на забороняючий сигнал світлофору, що створювало загрозу життю та здоров`ю інших учасників дорожнього руху.

Відповідачем належними доказами доведено факт порушення позивачкою вимог пункту 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху.

Відповідно, є правомірним накладення на позивачку адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, зважаючи на те, що факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП підтверджено належними та допустимими доказами, тому оскаржувана постанова є обґрунтованою.

За таких обставин, враховуючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5218043 від 14.07.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, закриття провадження по справі, стягнення судового збору - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: І.Г.Кучерук