Справа № 640/12387/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача - Файдюка В.В.,

суддів - Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайт Кор» на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна» (далі позивач, ТОВ «Всеукраїнське БТІ») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про:

- визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС у м. Києві від 15.02.2021 №1417-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна»;

- визнання протиправними дій ГУ ДПС у м. Києві із проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна» на підставі наказу ГУ ДПС У м. Києві від 15.02.2021 №1417-п;

- визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.04.2021 №2, №2, №2;

- визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19.04.2021 №2 та №2;

- визнання протиправною та скасування вимоги від 19.04.2021 №Ю-2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 справу №640/12387/21 прийнято до провадження.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, за якою суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом. Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на тому, що на виконання вимог ухвали від 29.04.2025 про залишення позовної заяви без руху подана заява про усунення недоліків, яка підписана особою, яка не має права представляти інтереси ТОВ «Смайт Кор» (нова назва позивача), адже договір про надання правої допомоги підписаний іншим керівником юридичної особи, яка також мала іншу назву, а відтак доданий до заяви про усунення недоліків ордер не є належним доказом наявності в адвоката Рожини О.Г. повноважень представляти інтереси позивача у суді.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Смайт Кор» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції не вимагалися документи, на підставі яких змінилося найменування підприємства, у свою чергу підстави проведення таких змін надавалися представником позивача до суду першої інстанції. Наголошує, що судом не було враховано, що за усталеною практикою Верховного Суду зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а також припинення цивільно-правового договору між адвокатом та вказаним підприємством внаслідок зміни і керівника юридичної особи. Окремо звертає увагу, що суд допустився надмірного формалізму, постановляючи оскаржувану ухвалу та маючи у розпорядженні всі необхідні не підтвердження повноважень адвоката документи.

Після усунення визначених в ухвалі від 05.06.2025 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції з мотивів і підстав, що повністю збігаються з позицією Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження з 23.09.2025.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з такого.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, оскільки заяву про усунення недоліків позовної заяви підписано від імені позивача адвокатом Рожиною О.Г., яка не надала належних доказів на підтвердження своїх повноважень представляти інтереси позивача, то будь-яких заяв на виконання вимог ухвали від 29.04.2025 ТОВ «Всеукраїнське БТІ» станом на 12.05.2025, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Приписи ч. 4 ст. 59 КАС України у чинній редакції визначають, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Отже, за умови надання адвокатом ордера, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та такого, що містить всі передбачені Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженим Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41, повноваження адвоката на представництво інтересів юридичної особи вважається підтвердженим належним чином і не потребує доданого надання договору, витягу з нього тощо.

Матеріали справи свідчать, що інтереси ТОВ «Всеукраїнське БТІ» () в Окружному адміністративному суді міста Києва з 05.11.2021 представляла адвокат Рожина О.Г. на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1154079 від 05.11.2021, виданого на підставі договору про надання адвокатом правової допомоги від 03.11.2021 №03-11/21, укладеного між адвокатом Рожиною О.Г. та ТОВ «Всеукраїнське БТІ» (т. 1 а.с. 246-247).

У подальшому 19.04.2024 відбулася зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, а 22.04.2024 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, зміна видів економічної діяльності юридичної особи, зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, зміна керівника або відмостей про керівника юридичної особи, зміна найменування юридичної особи (повного та/або скороченого), зміна структури власності та зміна установчих документів.

Унаслідок проведення державної реєстрації відповідних змін, зокрема, ТОВ «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна» перейменовано на ТОВ «Смайт Кор», керівником юридичної особи замість Нечваля Павла Миколайовича зазначено Умурзакова Жамшідбека, а також змінилися місцезнаходження підприємства, його склад засновників та види діяльності. При цьому ідентифікаційний код юридичної особи залишився незмінним.

За змістом статті 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2021 у справі №910/14944/13, застосовуючи й подібній ситуації вказану норму права, зазначив, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи. Водночас, зміна найменування тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Також у цій постанові суд касаційної інстанції зауважив, що зміна найменування юридичної особи не впливає на правоздатність цієї особи, оскільки залишається однією й тією ж особою, з тим же ідентифікаційним кодом незалежно від найменування.

Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 914/3587/14 та у постанові Верховного Суду від 17.08.2020 у справі № 923/37/20.

Судова колегія зауважує, що за висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 17.08.2020 у справі №923/37/20, зміна найменування юридичної особи, в тому числі й скасування запису про її перейменування, не впливає на правоздатність цієї особи, оскільки залишається однією й тією ж особою, з тим же ідентифікаційним кодом незалежно від найменування. Цивільний кодекс України також не пов`язує припинення довіреності зі зміною найменування юридичної особи. Відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань носять інформаційний характер.

Матеріали справи свідчать, що на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху щодо необхідності надання нової редакції позовної заяви, в якій необхідно уточнити (зазначити) повне найменування позивача, його місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код, відомі номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету представником позивача через підсистему «Електронний суд» до Волинського окружного адміністративного суду подано заяву про усунення недоліків, в якій уточнено, зокрема, найменування підприємства, його місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код. На підтвердження повноважень діяти від імені ТОВ «Смайт Кор» адвокатом Рожиною О.Г. надано ордер на надання правничої допомоги від 05.05.2025 серії АІ №1888086, в якому найменування особи, якій надається правнича допомоги визначено «ТОВ «СМАЙТ КОР» (до зміни найменування 22.04.2024 року ТОВ «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна»)» (т. 2 а.с. 163). Підставою видачі цього ордера визначено договір від 03.11.2021 №03-11/21, укладений між адвокатом Рожиною О.Г. і ТОВ «Всеукраїнське БТІ» (т. 2 а.с. 162, 164).

Колегією суддів враховується, що норми Цивільного кодексу України не містять приписів, за якими зміна назви підприємства, структури її власності, керівника, видів господарської діяльності та адреси місцезнаходження має своїм наслідком автоматичне припинення дії цивільно-правових договорів, укладених з такою юридичною особою. Відтак висновок суду першої інстанції про те, що за встановлених обставин адвокат Рожина О.Г. мала надати копію укладеного між нею та ТОВ «Смайт Кор» договору про надання правової допомоги, підписаного новим керівником Умурзаковим Жамшідбеком, є помилковим.

Більше того, як вже було наголошено вище, ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката, і додаткове долучення адвокатом договору про надання правової допомоги процесуальним законом не вимагається.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що, з огляду на зміст ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру», ордер може бути оформлений, зокрема, адвокатом лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само за умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 400-1 КК України).

На цьому наголосив Верховний Суд, зокрема, у постанові від 24.04.2025 у справі №643/16333/24.

Колегія суддів підкреслює, що за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.11.2024 у справі №420/2782/22, зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника правовідносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула, та юридичної незмінності правопопередника - учасника правовідносин, який вибуває зі складу учасників правовідносин.

За таких обставин, як зазначив суд касаційної інстанції, інформація про зміну назви відповідача враховується судом в подальшому.

Отже, встановлені вище обставини та норми права, які регулюють спірні питання у поєднанні з їх застосуванням у практиці Верховного Суду дають підстави для висновку, що доданий до заяви про усунення недоліків ордер від 05.05.2025 серії АІ №1888086 є належним документом, що підтверджує повноваження адвоката Рожини О.Г. представляти у Волинському окружному адміністративному суді інтереси ТОВ «Смайт Кор» (до перейменування ТОВ «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна»). Відтак висновок суду першої інстанції про те, що будь-якої заяви на усунення недоліків позовної заяви, про які вказано в ухвалі від 29.04.2025, до Волинського окружного адміністративного суду не надійшло, є помилковим, а тому постановлена 13.05.2025 оскаржувана ухвала про залишення позовної заяви без розгляду є передчасною.

У свою чергу суд апеляційної інстанції не надає оцінки повноті усунення позивачем недоліків позовної заяви, про які вказано в ухвалі від 29.04.2025, оскільки така оцінка заяві про усунення недоліків не надавалася судом першої інстанції, що свідчить про відсутність предмету апеляційного перегляду у відповідній частині.

У розрізі наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Із змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

У рішеннях від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини зазначив про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, яке виявилося в надто суворому тлумаченні внутрішніми судами процесуальної норми, що позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Отже, системний аналіз положень Конвенції, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства, а також встановлені вище обставини дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення зумовило утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, а саме у праві розгляду справи судом, встановленим законом.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайт Кор» задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року скасувати.

Справу направити до Волинського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді О.В. Епель

О.В. Карпушова

Повне рішення складено 23 вересня 2025 року.