Справа № 640/31495/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Справа № 640/31495/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:?

Головуючого судді Епель О.В.,?

суддів:? Мєзєнцева Є.І.,? Файдюка В.В.,

за участі секретаря Бродацької І.А.,

представника Відповідача Булави І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі

за позовом фізичної - особи підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Фізична - особа підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач), в якому просила визнати неправомірною відмову Головного управління ДПС у м. Києві від 20.10.2020 № 50359/ФОП/26-15-33-14-15 у прийнятті звітності Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 а саме, декларації платника єдиного податку за три квартали 2020 року, яка була прийнята 16.10.2020 за № .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що отримала повідомлення ГУ ДПС у м. Києві про відмову в прийнятті звітності за три квартали 2020 року у зв`язку з невідповідністю обраного режиму оподаткування, що грунтується на факті виключення Позивачки з реєстру платників єдиного податку згідно рішення Відповідача.

Позивачка акцентувала увагу на тому, що таке рішення оспорюється нею в межах іншої справи № 640/11744/20.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року, суд вийшовши за можі позовних вимог, задовольнив повзов повністю, а саме:

- визнано протиправною відмову Головного управління ДПС у м. Києві у прийнятті звітності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 викладену в Повідомлені про відмову у прийнятті звітності від 20.10.2020 № 50359/ФОП/26-15-33-14-15;

- зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві прийняти подану фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 декларацію платника єдиного податку за три квартали 2020 року за № днем її подання.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції зазначив, що у Відповідача відсутні підстави для неприйняття декларації, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/11744/20 визнано протиправним та скасовано рішення Відповідача про виключення Позивачки з реєстру платників єдиного податку.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити повністю, наполягаючи на тому, що висновку, що контролюючий орган діяв у межах чинного законодавства та власного правового поля.

В обґрунтування своїх вимог Апелянт зазначає, що у звітному періоді платник податку не перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, а тому податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця подані за період рік 2018 - рік 2024 вважаються неподаними у зв?язку з порушенням вимог нормативно-правових актів.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2025та від 15.05.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представниця Відповідача підтримала правову позицію, викладену письмово в апеляційній скарзі, просила апеляційну скаргу задовольнити в межах доводів та вимог, викладених у ній, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову повністю.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки не відомо.

Вислухавши думку учасників справи, порадившись на місці, колегія суддів ухвалила здійснити розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована фізичною особою-підприємцем та перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві на спрощеній системі оподаткування, 3 група платників податків, ставка 5% до доходу.

Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення № 542/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 від 28.09.2018, яким виключено ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2022 у справі № 640/11744/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023, адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 28.09.2018 № 542/26-15-13-14-26/ про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку, визнано протиправними відмови, викладені у листах Головного управління ДПС у м. Києві від 23.04.2020 № 17653/ФОП/26-15-33-15-15 та від 20.05.2020 № 22286/ФОП/26-15-33-15-15, у прийнятті декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за І квартал 2019 року, яка була прийнята 04.04.2019 за № ; за І півріччя 2019 року, яка прийнята 04.07.2019 за № ; за три квартали 2019 року, яка прийнята 04.07.2019 за № ; за 2019 рік, яка прийнята 15.01.2020 за № ; за І квартал 2020 року, яка прийнята 15.04.2020 за № .

Позивачка направила до Відповідача декларацію платника єдиного податку за три квартали 2020 року, яка прийнята 16.10.2020 за № , що не заперечується відповідачем.

20.10.2020 Позивачка отримала повідомлення ГУ ДПС у м. Києві № 50359/ФОП/26-15-33-14-15 від 20.10.2020 про відмову в прийнятті звітності за три квартали 2020 роки.

Зі змісту повідомлення про відмову у прийнятті звітності вбачається, що декларація вважається не поданою у зв`язку з порушенням вимог нормативно- правових актів, а саме подання податкової декларації з недостовірним значенням обов`язкового реквізиту «звітний (податковий) період» (не відповідає обраному режиму оподаткування), так як у звітному періоді платник не перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Форма спрощеної податкової декларації, що передбачена пунктом 49.2 статті 49 цього Кодексу, та порядок переходу платників податків на подання такої декларації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 47 Податкового кодексу України відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть:

47.1.2. фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом.

Статтею 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

49.11.1. у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання;

49.11.2. у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.

Відповідно до статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Пунктом 48.3 цієї статті визначено, що податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015 № 578 затверджено форми податкових декларацій платника єдиного податку, зокрема, форму податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє колегії суддів стверджувати, що податкова декларація не приймається контролюючим органом у разі, якщо податкова декларація заповнена з порушенням вимог п. 48.3 та п 48.4 ст. 48 ПК України.

Так, Апелянт стверджує, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів податкової декларації Позивачки, встановлено подання декларацій платника єдиного податку за три квартали 200 року з недостовірним значення обов`язкового реквізиту «звітний (податковий) період» у тій частині, що такі відомості не відповідають обраному режиму оподаткування, оскільки у звітному періоді платник не перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

Надаючи оцінку таким доводам Апелянта, колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2022 у справі № 640/11744/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023, адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено повністю, зокрема: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 28.09.2018 № 542/26-15-13-14-26/ НОМЕР_1 про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку.

Отже, правова підстава, на яку посилається Апелянт, обґрунтовуючи правомірність спірного рішення відсутня, що встановлено судом в межах справи № 640/11744/20, яка є преюдиційною.

При цьому, колегія суддів відзначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що протиправні дії/рішення не можуть зумовлювати настання правомірних наслідків. Вказана позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та відповідає доктрині під умовною назвою "плоди отруйного дерева", сформульованій Європейським судом з прав людини у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України", відповідно до якої якщо джерело доказів (а в спірному випадку - підстава прийняття рішення) є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж.

Отже, доводи апеляційної не спростовують висновків суду і Апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року- без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 24.09.2025

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк