Справа № 643/12125/25
Суддя: Сугачова О. О.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/174/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025

23 вересня 2025 року м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участі секретаря судового засідання Мовчан К.О.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Григоренка Андрія Олександровича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Григоренка А.О. звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою просить визнати протиправною та скасувати постанову № 01/493 від 08.07.2025, винесену ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі полковника ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 17 000,00 грн; провадження у справі закрити; стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача судові витрати, а саме: суму судового збору та суму витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 має статус багатодітного батька в Україні. ОСОБА_1 неодноразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 та надавав документи для оформлення відстрочки від призову. Однак, ТЦК всіляко перешкоджав ОСОБА_1 в оформленні законного права на відстрочку, пояснюючи нібито загубленими документами тощо. 19.06.2024 ОСОБА_1 у законний спосіб отримав в ТЦК військово-обліковий документ нового зразка. ОСОБА_1 особисто та самостійно з`являвся в ТЦК для звірки даних 31.05.2024 та 08.07.2025, що підтверджується Листом звірки даних при особистій явці від 08.07.2025, скріпленим печаткою ТЦК та підписом уповноваженої на те посадової особи підполковником ОСОБА_3 . Зазначені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не ухилявся від явок до ТЦК та особисто відвідував ТЦК неодноразово. 08.07.2025 постановою № 01/493 ОСОБА_1 неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі полковника ОСОБА_2 , у зв`язку з нібито порушенням правил військового обліку, яку позивач отримав 08.07.2025 під підпис та зазначив: «З постановою не згоден, буду оскаржувати в суді». Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме не з`явився за повісткою для уточнення даних. Однак, ОСОБА_1 у законний спосіб особисто уточнив свої дані в ТЦК. Тому, як зазначено у позовній заяві, оскаржувана постанова прийнята в супереч вимог чинного законодавства, має ознаки особистої помсти з боку ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

З боку відповідачів відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

22.09.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвоката Григоренка А.О. надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що вимоги позовної заяви повністю підтримує та просить задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання жодного разу не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання відповідачі повідомлені вчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомлені.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності до положень ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за відсутності представників відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, дійшов до такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має статус багатодітного батька, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 ; дата видачі 29.04.2024; строк дії до 19.12.2035. (а.с.19).

19.06.2024 ОСОБА_1 особисто отримав військово-обліковий документ (нового зразка) № 9. (а.с.20-21).

Також встановлено, що ОСОБА_1 особисто з`являвся для звірки даних в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: 31.05.2024 (дата зміни 11.06.2024 о 09:34 годині) та 08.07.2025 (дата зміни 08.07.2025 о 09:47годині). (а.с.22).

Далі, судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 08.07.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 винесено відносно ОСОБА_1 постанову № 01/493 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00 гривень. (а.с.23-24).

Із тексту оскаржуваної постанови видно, що під час воєнного стану в Україні продовженого на підставі Указу Президента України від 14.01.2025 № 26/2025, затвердженого Законом України від 15.01.2025 № 4220-ІХ та продовження проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 14.01.2025 № 27/2025, затвердженого Законом України від 15.01.2025 № 4221-ІХ, громадянин ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 26.06.2025 о 14:00 годину, надісланою засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням № 160 номер повістки 3952790 від 16.06.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , яке повернулося поштовим трекером № 08 від 05.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_6 з відміткою про отримання та відповідно до п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560) вважається належним чином врученою. Таким чином, було сформовано електронне звернення № Е2750294 від 06.07.2025 ЄДРПВР «Оберіг» від ІНФОРМАЦІЯ_6 до ХРУП № 2 ГУ НПУ в Харківській області про розшук та доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 для складання матеріалів щодо адміністративного правопорушення. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 та п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 20 та п. 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с.23-24).

У постанові також вказано її серію та номер, дату розгляду справи, місце розгляду, посада, звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка розглядає справу, особа, щодо якої розглядається справа, суть і обставини правопорушення, прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу.

Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав особисто в ІНФОРМАЦІЯ_1 08.07.2025, де зазначив: «З постановою не згоден. Буду оскаржувати в суді.». (а.с.24).

Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є постанова № 01/493 від 08.07.2025 про притягнення особи до адміністративної відповідальності за за ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 2101, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно із ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частинами першою - третьою ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 285/1535/15-а міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Спірні правовідносини регулюються приписами ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Відповідно до п. 20 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, з оголошенням мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

резервісти та військовозобов`язані, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти СБУ - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів - за викликом керівників відповідних підрозділів.

Відповідно до п. 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 19 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Так, останній день вказаного 60-денного строку для уточнення облікових даних припадав на 16.07.2024.

Із відомостей з Листа звірки даних при особистій явці встановлено, що ОСОБА_1 особисто з`являвся для звірки даних в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: 31.05.2024 (дата зміни 11.06.2024 о 09:34 годині) та 08.07.2025 (дата зміни 08.07.2025 о 09:47годині). Зазначений лист завірено мокрою печаткою ІНФОРМАЦІЯ_1 та підписом уповноваженої посадової особи підполковником ОСОБА_3 .

Судом достеменно встановлено, що позивач ОСОБА_1 уточнив свої облікові дані 31.05.2024 о 09:34 годині, про що свідчить згаданий вище Лист про звірку даних при особистій явці, тобто чітко в період, який визначений ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11.04.2024 № 3633-ІХ.). (а.с.22).

Тобто, позивачем надано суду належні докази своєчасного (тобто, в межах строку з 18.05.2024 по 16.07.2024) уточнення своїх даних у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, тобто в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В тексті оскаржуваної постанови зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, постанова не містить відомостей стосовно конкретної причини виклику ОСОБА_1 за повісткою до зазначеного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а містить лише посилання на норми чинного законодавства, які передбачають обов`язок військовозобов`язаних протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, а також обов`язок громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Разом із цим, суд бере до уваги, що відповідачами не надано суду доказів, які б свідчили про те, коли саме ОСОБА_1 подавав заяви про надання йому відстрочки від призову на військову службу, як ці заяви були розглянуті, яке рішення за ними було прийнято. Із постанови № 01/493 від 08.07.2025 неможливо встановити, які відомості, щодо чого саме необхідно було уточнити ОСОБА_1 при явці в ТЦК та СП 26.06.2025. Не зазначено в постанові й інших причин обов`язкової явки ОСОБА_1 до ТЦК та СП 26.06.2025.

При цьому, суд бере до уваги, що відстрочка надається за особистою заявою військовозобов`язаного, як це передбачено п. 58 Порядку № 560. Підставою для відстрочки можуть бути різні обставини. Ці обставини не доведені представниками відповідачів. Жодних доказів з боку представників відповідачів до суду не подано.

Отже, в тексті оскаржуваної постанови не було конкретизовано у зв`язку з чим у ІНФОРМАЦІЯ_6 була наявна необхідність викликати ОСОБА_1 на 26.06.2025. Якщо причиною виклику була необхідність уточнення даних, то яких саме даних. Постанова таких відомостей не містить.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, посилання на докази, якими він керувався при ухваленні відповідного рішення. Дотримання даних вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку.

Однак, оскаржувана постанова таких відомостей у повному обсязі не містить.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Окрім цього, відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_7 не надано суду жодних доказів того, що повістка про виклик ОСОБА_1 на 26.06.2025 на 14:00 годину, надсилалася засобами поштового зв`язку з рекомендованим поштовим відправленням № 160, номер повістки 3952790 від 16.06.2025, за адресою: АДРЕСА_2 .

Також слід зазначити, що протокол у відношенні ОСОБА_1 не складався, доказів такого суду не надано.

За приписами примітки до статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положення статей 210, 2101цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, аналіз приведених норм свідчить про те, що відповідальність за статтями 210 та 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення не застосовується у випадку, коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VII I(далі по тексту Закон № 1951-VIII).

Із аналізу положень Закону № 1951-VIII вбачається, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами.

При цьому, з боку відповідачів не надано до суду доказів вчинення ними дій щодо отримання персональних даних позивача ОСОБА_1 шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною 3 статті 14 Закону № 1951-VIII.

Відтак, обставин, які підтверджують неможливість отримання ІНФОРМАЦІЯ_7 відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 у спосіб, встановлений у примітці до ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідачами не надано.

Водночас, суд звертає увагу на те, що приміткою до ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено жодних виключень щодо можливості її застосування. Таким чином, доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, враховуючи примітку до ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідачами суду не надано.

Тому, оскільки позивач заперечує порушення ним вимог ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а доказів вчинення ОСОБА_1 відповідного адміністративного правопорушення відповідачами суду не надано, у той час як доказування (а так само обвинувачення) не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній обставини належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, не підтверджені.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позовну заяву без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позовних вимог.

Суд, надав відповідачам можливість подати відзиви на позовну заяву.

У свою чергу відповідачі такою можливістю не скористалися, відзиви не подали.

Жодних доказів на підтвердження зазначених в оскаржуваній постанові обставин, з боку відповідачів суду не надано.

Натомість позивач зазначені у постанові обставини заперечує та надав суду докази на підтвердження своїх заперечень.

За таких обставин, суд, з урахуванням положень п. 4 ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 77 та ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України вважає, що доводи позивача та його представника є обґрунтованими, а відповідачі доказів на спростування наведеного не надали.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі наданих доказів суд встановив, що позивач не допускав порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява в частині скасування постанови та закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Разом із тим, звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання постанови протиправною, позивач ОСОБА_1 обрав неналежний спосіб захисту його прав, отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, а належним та ефективним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного вище, оскаржувану постанову № 01/493 від 08.07.2025 слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час подання позовної заяви до суду сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн. (а.с.27).

Таким чином, вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 72, 77-78, 139, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Григоренка Андрія Олександровича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі.

Скасувати постанову № 01/493 від 08.07.2025 винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відмовити в іншій частині позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова