Справа № 400/3648/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/3648/25

Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В. Дата і місце ухвалення: 11.08.2025р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповідомлення органів Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 направити до відповідних органів та підрозділів Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 210, 210-1 КУпАП, як того вимагає пункт 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з листа ГУНП в Миколаївській області від 14.01.2025р. йому стало відомо, що 09.12.2024р. виявлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП. Незважаючи на те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності за вказаними нормами становить три місяці з дня виявлення правопорушення та провадження у справі не може бути розпочато у відповідності до п.7 ст.247 КУпАП, ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконав вимог пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022р. №1487, та не повідомив органи Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання ОСОБА_1 . Позивач зазначав, що технічні обмеження інформаційної системи не можуть бути підставою для невиконання відповідачем вимог Порядку №1487.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 11.08.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не правильно застосовано положення п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, яким чітко визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, якщо на момент його розгляду спливли строки, передбачені ст.38 КУпАП. Висновки суду про те, що справа може бути ініційована, а згодом закрита у зв`язку зі спливом строків, суперечить буквальному змісту закону і призводить до небезпечної практики, коли особа може бути незаконно затримана навіть після закінчення строків давності. При цьому, судом не враховано імперативні приписи абз.16 п.79 Порядку №1487, які зобов`язують ТЦК та СП повідомляти Національну поліцію про відсутність підстав для адміністративного затримання у разі закінчення строків притягнення до відповідальності. Цей обов`язок не ставиться у залежність від наявності чи відсутності технічних можливостей у системі «Оберіг» або від особистих дій громадянина. Тлумачення суду, що таке повідомлення можливе лише після прибуття особи до ТЦК, не відповідає змісту Порядку і суперечить принципу обов`язковості актів КМУ.

В обґрунтування своїх доводів про порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не дотримано принцип законності та порушено вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою встановлено право кожної особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , 1986 р.н., проживає у м. Миколаєві та перебуває на військовому обліку, як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

16.11.2024р. ІНФОРМАЦІЯ_5 сформував повістку №1224324 про виклик ОСОБА_1 до ТЦК на 28.11.2024р. о 09:00 годин.

Вказану повістку відповідач надіслав засобами поштового зв`язку на адресу позивача, однак поштове відправлення повернулося відправнику без вручення його адресату з вказівкою про відсутність його за адресою.

09.12.2024р. ІНФОРМАЦІЯ_4 внесені відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів про неприбуття ОСОБА_1 за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

На запит представника позивача ГУНП в Миколаївській області повідомило, що згідно автоматизованих обліків інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції станом на 14.01.2025р. ОСОБА_1 перебуває на обліку за категорією «особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП», ініціатор звернення - ІНФОРМАЦІЯ_5 . Звернення зареєстровано 09.12.2024р. за №23218 та внесено до інформаційного ресурсу ВП №1 Миколаївського РУП ГУПН в Миколаївській області.

11.03.2025р. представник ОСОБА_1 адвокат Міняйло Я.В. звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію чи було направлено на виконання вимог п.79 Порядку №1487 до ГУНП у Миколаївській області повідомлення відносно ОСОБА_1 про відсутність підстав для адміністративного затримання через закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.210, 210-1 КУпАП, якщо таке повідомлення було направлено заявник просив надати його копію, а у разі відсутності такого повідомлення надати інформацію про причини його не надіслання та вказати, чи були вжиті заходи для виконання вимог п.79 Порядку №1487.

У відповідь на зазначений адвокатський запит ІНФОРМАЦІЯ_5 листом від 01.04.2025р. повідомив про те, що ним не направлялося повідомлення до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, про відсутність підстав для адміністративного затримання ОСОБА_1 . Вказано, що функціонал ІКС «Оберіг» не містить можливості для подання повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Для подання ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідного повідомлення гр. ОСОБА_1 необхідно самостійно прибути до центру комплектування, тим більше, що він обізнаний про його виклик.

Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо невиконання вимог п.79 Порядку №1487 (повідомлення органів Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання) ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, за фактом неявки позивача за повісткою, правомірно відповідні дані внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Будь-яких інших дій, а саме: здійснення мобілізації, складання протоколів про адміністративне правопорушення, направлення інформації до правоохоронних органів, примусового доставлення до ТЦК, відповідач щодо позивача не вчиняв. За висновками суду, у п.79 Порядку №1487 мова йде не про закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, а передбачає виключення з інформаційного ресурсу Національної поліції інформації про осіб, щодо яких вже відпала необхідність в доставленні до ТЦК або спростовано факти порушення законодавства про мобілізацію. Зазначене можливо лише при особистому прибутті особи до ТЦК. Особи, які не змогли з`явитися по повістці, навіть з поважних причин зобов`язані у найкоротший строк прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та повідомити про причини неявки. За таких обставин, за висновками суду, у відповідача немає підстав для направлення до Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відмову в їх задоволенні виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р. №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).

У статті 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема, встановлено обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 №1487 (далі - Правила військового обліку), визначено, що військовозобов`язані та резервісти, серед іншого, повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно п.3 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Зокрема, стаття 210 та стаття 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентують відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Приписами частини першої статті 27 Закону №3543-ХІІ визначено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.56 Порядку №1487 за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі.

Пунктом 79 Порядку №1487 передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, з-поміж іншого:

звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку;

повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи.

Сторонами у справі не заперечується, що ОСОБА_1 у визначені у повістці дату та час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стало підставою для подання 09.12.2024р. відповідачем відомостей щодо позивача до органу Нацполіції як «особи, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП».

При цьому, правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо звернення в установленому законом порядку до ГУНП в Миколаївській області для доставлення ОСОБА_1 як особи, яка скоїла адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не є предметом даного спору.

При зверненні з даним позовом до суду та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що у зв`язку зі спливом встановленого ст.38 КУпАП строку притягнення його до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП, у відповідності до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю. За таких обставин у ІНФОРМАЦІЯ_6 виник обов`язок повідомлення Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Невиконання такого обов`язку свідчить про протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, як слідує зі змісту п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, визначена вказаним пунктом обставина, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення (закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП), має бути встановлена саме на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки у спірних правовідносинах момент розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтями 210, 210-1 КУпАП не наступив, тому у ІНФОРМАЦІЯ_6 не виникло правових підстав для встановлення такої обставини, як закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, та, відповідно, для надіслання Національній поліції повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , щодо якого надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 Порядку №1487.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що доводи позивача про допущення ІНФОРМАЦІЯ_4 протиправної бездіяльності щодо неповідомлення органів Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження, а тому підстав для задоволення його позову немає.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 вересня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук