Справа № 260/4984/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2025 року м. Ужгород№ 260/4984/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної казначейської служби України, якою просить суд:

1.Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України яка полягає у невиконанні останньою протягом тривалого часу рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі №260/2234/23.

2.Зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/2234/23 від 17.10.2024 року.

3. Встановити строк та зобов`язати Державну казначейську службу України подати до суду звіт про виконання судового рішення.

4. Стягнути з відповідача Державної казначейської служби України, на мою користі» відшкодування за завдану моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень.

5. Стягнути з відповідача Державної казначейської служби України, на мою користь усі судові витрати, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №260/2234/23 від 17.10.2024 року про зобов`язання Казначейства здійснити виконання виконавчого листа Берегівського районного суду Закарпатської області по справі № 297/1514/16-ц щодо стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця», шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 174 685,12. Вищевказаний виконавчий лист було пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. 18.12.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою Аллою Миколаївною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження. Пунктом другим Постанови боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та повідомити державного виконавця з наданням підтверджуючих документів. Копія постанови направлена боржнику для виконання, стягувачу до відома.

Листом від 21.03.2025 Державна казначейська служба України повідомила відділ про неможливість виконання рішення, оскільки погашення заборгованості за судовим рішенням у справі №297/1514/16-ц залежить від передбаченого у законі про Державний бюджет України на відповідний рік обсягу коштів.

Разом з тим, викладені боржником обставини були досліджені Закарпатським окружним адміністративним судом при прийнятті рішення, на підставі якого видано виконавчий документ. Судом встановлена тривала бездіяльність органу Казначейства, що носить протиправний характер. За повторне невиконання рішення суду без поважних причин, державним виконавцем прийнято постанову від 25.04.2025 про накладення штрафу у п одвійн ому ро зм ірі.

У встановлений строк та станом на 26.05.2025 інформація про виконання рішення до відділу не надійшла, жодних документів які свідчили б про вжиття боржником заходів за період із 18.12.2024 по 26.05.2025 року спрямованих на реальне виконання рішення суду на адресу відділу не надано у зв`язку з чим 26.05.2025 року державним виконавцем скеровано до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач пов`язує з тривалою боротьбою на захист своїх прав яка емоційно виснажує, викликає у нього психічне напруження у зв`язку з очікуванням рішення, викликає розчарування в діяльності суб`єкта владних повноважень, що створює додаткове психічне напруження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження за вказаним позовом та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача.

Відповідач проти позову заперечив, надіславши відзив на позовну заяву. У якому вказав, що виконавчий лист по справі № 297/1514/16-ц з 08.02.2021 перебуває на обліку та виконанні у Казначействі за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (далі - КПКВК 3504040).

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Закону про гарантії, оскільки заборгованість за рішеннями суду, пов`язана з трудовими правовідносинами, Виконавчий лист підлягає виконанню у другу чергу.

Згідно з абзацом шостим пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про гарантії, бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Законами України про Державний бюджет України за КПКВК 3504040 передбачено такі асигнування:

на 2021 рік - 100,00 млн. гривень;

на 2022 рік - 90,00 млн. гривень;

на 2023 рік - 100,00 млн. гривень;

на 2024 рік - 100,00 млн. гривень;

на 2025 рік - 100,00 млн. гривень.

Вказані асигнування у повному обсязі скеровані у попередні роки та скеровуються протягом поточного року на виконання судових рішень, віднесених до першої черги погашення заборгованості.

Відповідач також зазначив, що вказана сума по першій черзі, не є сталою, оскільки від органів державної виконавчої служби до органів Казначейства щокварталу надходять виконавчі документи по першій черзі заборгованості відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440.

За даними АРМ Реєстр судових рішень АС «Є-Казна» WEB станом на 03.07.2025 сума коштів за судовими рішеннями, що надійшли раніше виконавчого документа у справі № 297/1514/16-ц становить 362,80 млн гривень (витяг з АРМ Реєстр судових рішень АС «Є- Казна» WEB додається).

У зв`язку із цим заборгованість за рішенням суду у справі № 297/1514/16-ц, яка віднесена до другої черги, може бути погашена після виконання судових рішень, які обліковуються за першою чергою та/або надійшли на виконання раніше, ніж зазначене рішення.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року в адміністративній справі №260/2234/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, Київська область, 01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України, яка полягає у невиконанні протягом тривалого часу виконавчого листа Берегівського районного суду Закарпатської області по справі за № 297/1514/16-ц.

Зобов`язано Державну казначейську службу України здійснити виконання виконавчого листа Берегівського районного суду Закарпатської області по справі №297/1514/16-ц щодо стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця», шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 174 658,12 (сто сімдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят вісім гривень дванадцять копійок).

У задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, Київська область, 01601, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 746,58 грн. (одна тисяча сімсот сорок шість гривень п`ятдесят вісім копійок).

Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №260/2234/23 від 17.10.2024 року про зобов`язання Казначейства здійснити виконання виконавчого листа Берегівського районного суду Закарпатської області по справі № 297/1514/16-ц щодо стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця», шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 174 685,12.

Вищевказаний виконавчий лист мною пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

18.12.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою Аллою Миколаївною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження. Пунктом другим Постанови боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та повідомити державного виконавця з наданням підтверджуючих документів. Копія постанови направлена боржнику для виконання, стягувачу до відома.

Листом від 07.01.2025 Державна казначейська служба України повідомила відділ про неможливість виконання рішений, оскільки на виконанні у ДКСУ перебуває виконавчий лист у справі № 297/15/4/16-й про стягнення коштів у сумі 174 685,12 гри, а відповідно до резолютивної частини рішення, що зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження сума стягнення складає 174 658,12 гри.

З огляду на зазначене, Казначейство вказало про відсутність правових підстав для виконання рішення.

З урахуванням вищевикладеного, стягувач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про виправлення описки.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 у справі № 260/2234/23 виправлено описку в пункті 3 резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі № 260/2234/23, зазначивши вірно суму, яка підлягає перерахуванню на користь позивача: « 174 685.12 (сто сімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят п`ять гривень дванадцять копійок)», замість помилково вказаної «174 658,12 (сто сімдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят вісім гривень дванадцять копійок)».

04.02.2025 державним виконавцем прийнято постанову про виправлення помилки у процесуальному документі та внесено відповідне виправлення до документу "Постанова про відкриття виконавчою провадження" від 18.12.2024.

25.02.2025 державним виконавцем направлено вимогу боржнику, якою зобов`язано виконати рішення протягом 7 робочих днів та невідкладно повідомити державного виконавця з паданням підтверджуючих документів.

Станом на 20.03.2025 інформація про виконання рішення суду до відділу не надійшла. Про поважні причини, які перешкоджають виконанню рішення суду боржником не повідомлено. Документів, що є підставою для відкладення проведення виконавчих дій чи зупинення вчинення виконавчих дій боржником не надано, у зв`язку з чим 20.03.2025 державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу на боржника.

Листом від 21.03.2025 Державна казначейська служба України повідомила відділ про неможливість виконання рішення, оскільки погашення заборгованості за судовим рішенням у справі №297/1514/16-ц залежить від передбаченого у законі про Державний бюджет України на відповідний рік обсягу коштів.

За повторне невиконання без поважних причин боржником рішення суду, державним виконавцем 25.04.2025 року винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі.

Позивач вважає, що викладені боржником обставини щодо неможливості виконання рішення суду були досліджені Закарпатським окружним адміністративним судом при прийнятті рішення, на підставі якого видано виконавчий документ та вказує, що судом була встановлена тривала бездіяльність органу Казначейства, що носить протиправний характер та станом на 26.05.2025 інформація про виконання рішення до відділу не надійшла, жодних документів які свідчили б про вжиття боржником заходів за період із 18.12.2024 по 26.05.2025 року спрямованих на реальне виконання рішення суду на адресу відділу не надано у зв`язку з чим 26.05.2025 року державним виконавцем скеровано до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги таке.

Предметом спору у цій справі є бездіяльність Державної казначейської служби України яка полягає у невиконанні останньою протягом тривалого часу рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі №260/2234/23.

Суд звертає увагу на те, що із змісту позову слідує, що протиправну бездіяльність відповідача щодо виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі №260/2234/23 позивач пов`язує із відсутністю доказів вжиття заходів виконання вищевказаного рішення суду за виконавчим листом виданим Закарпатським окружним адміністративним судом 17.10.2024 року по справі №260/2234/23.

Тобто предметом заявлених позовних вимог є бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Державної казначейської служби України на виконання рішення суду по справі №260/2234/23.

Суд зауважує, що статтею 381-1 КАС України визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Так, статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною першою статті 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звертав увагу, що відповідні правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (статей 382, 383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2021 у справі №640/13599/20.

З огляду на викладене, суд зазначає, що у разі незгоди позивача з діями/бездіяльністю відповідача вчинених на виконання рішення суду по справі №260/2234/23 позивач не позбавлений права звернутись, в межах вказаних проваджень, із заявами в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом визнання протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України яка полягає у невиконанні останньою протягом тривалого часу рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі №260/2234/23 та зобов`язання Державну казначейську службу України здійснити виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/2234/23 від 17.10.2024 року не є належним способом захисту прав, оскільки контроль виконання судового рішення у справі №260/2234/23 здійснюється судом, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Державної казначейської служби України яка полягає у невиконанні останньою протягом тривалого часу рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі №260/2234/23 та зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/2234/23 від 17.10.2024 року та встановлення строк і зобов`язання Державну казначейську службу України подати до суду звіт про виконання судового рішення не підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 100000,00 грн суд зазначає таке.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Приписами статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

У постанові від 27.11.2019 у справі № 750/6330/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір (пункт 51).

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (пункт 53).

З огляду на характер правовідносин між людиною і державою (в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування), з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав людини, у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкта владних повноважень-відповідача покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумність, несправедливість) її розміру, визначеного позивачем (пункт 54).

Поняття моральна шкода є оціночним, комплексним і таким, що потребує дослідження в кожному окремому випадку.

Тобто, наявність підстав для відшкодування моральної шкоди та заявлений розмір на відшкодування такої шкоди є предметом доказування у справах про її стягнення.

З огляду на наведене, оскільки первинні позовні вимоги не підлягають до задоволення, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди також не належить до задоволення.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 77 частиною 2 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (01601, м.Київ, вул.Бастіонна, буд.6, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЮ.Ю.Дору