Справа № 161/16646/25
Суддя: Шестернін В. Д.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/261/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Шестерніна В.Д.

за участі секретаря Мельник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

І.Короткий зміст позовних вимог

14.08.2025 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12.07.2024 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення №571, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн.

Згідно цієї постанови позивач відмовився отримати направлення та проходити військово-лікарську комісію для визначення ступеня придатності до військової служби, що є порушенням ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вказана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень, грунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, а отже не підтверджує наявність складу адміністративного правопорушення. Позивач ще 05.07.2024 пройшов ВЛК, підтвердженням чого є відмітки у карті обстеження та медичного огляду. В зв`язку з незгодою з проведеним «поверхневим» оглядом позивача було протиправно поміщено до казарми, де він перебував до 06.07.2024. Цього ж дня він викликав поліцію та подав відповідне звернення про факт порушення. Після цього, щодо позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення №571 від 06.07.2024, в якому зазначено, що розгляд справи має відбутися 11.07.2024. В цей день та час розгляд справи не відбувся.

Крім того, у протоколі №571 від 06.07.2024 визначено порушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у той час коли згідно з постановою №571 від 12.07.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В зв`язку з викладеним позивач просив суд скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №571 від 12.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 19.08.2025 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, поновлено такий строк, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Процесуальні перешкоди для розгляду справи за відсутності учасників справи відсутні.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 4 ст. 229 КАС України).

IV.Фактичні обставини справи, застосоване законодавство та мотиви суду

Учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи (ч. 1 ст. 159 КАС України). В цій категорії справ (ст. 286 КАС України) для позивача заявою по суті спору є позовна заява, для відповідача - відзив на позовну заяву (ч. 1 ст. 269 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).

Суд встановив такі фактичні обставини.

06.07.2024 старший офіцер мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 старший лейтенант ОСОБА_3 склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення №571 (а.с. 6).

За змістом цього протоколу, 06.07.2024, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою: АДРЕСА_1 , каб. №406), ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на військово-лікарську комісію для встановлення придатності до військової служби. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Протокол складений в присутності 2 (двох) свідків. В протоколі зазначені відомості про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. В протоколі міститься підпис та пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності: «Відсутня медична документація на ВЛК».

12.07.2024 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №571, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушенення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн. (а.с. 7)

За змістом цієї постанови, ОСОБА_1 відмовився отримати направлення та проходити військово-лікарську комісію для визначення ступеня придатності до військової служби, що є порушенням абз. 4 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пп. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487)».

Вважаючи постанову незаконною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Положеннями абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права, дотримуючись принципу офіційного з`ясування обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення дії позивача кваліфіковано за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення складено відносно нього за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Відтак, суд вважає, що відповідач, кваліфікуючи дії позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладаючи стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., фактично діяв всупереч інформації, наведеній в протоколі про адміністративне правопорушення. Це вказує на неповне дослідження відповідачем матеріалів справи про адміністративне правопорушення і є безумовною підставою для скасування постанови в такій справі.

При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів п. 3 ч. 2 ст. 19 КАС України, не поширюється.

Повноваження ж адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку ст. 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати саме з процедурних підстав.

Оскільки скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав передбачає повторний розгляд справи про адміністративне правопорушення, тому підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відсутні і в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.11.2021 у справі №185/8460/16.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково.

V.Судові витрати

Враховуючи результат вирішення спору, виходячи із приписів ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судового збору в сумі 302,80 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 77, 242-246, 250, 255, 286, 272 КАС України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №571, винесену 12.07.2024 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладення на нього штрафу в розмірі 17 000 грн.

Надіслати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 302,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код в ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складений - 18.09.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін