Справа № 420/7010/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7010/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Фермерського господарства «РІДНИЙ КРАЙ-1» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «РІДНИЙ КРАЙ-1», звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області від 23.01.2025 р. № 12404917/41011108 і № 12404918/41011108;

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Державної податкової служби України від 04.02.2025 р. № 6685/41011108/2 та № 6599/41011108/2;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 1 від 02.01.2025 року та № 2 від 03.01.2025 року, складені Фермерським господарством "РІДНИЙ КРАЙ-1 " (66502, Україна, Любашівський р-н, Одеська обл., селище міського типу Любашівка, вулиця 8-го Березня, будинок, 33, ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що ним у встановленому законодавством порядку було складено та направлено до контролюючого органу податкові накладні № 1 від 02.01.2025, № 2 від 03.01.2025, реєстрацію яких, з посиланням на вимоги п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, було необґрунтовано зупинено. При цьому, підставою для зупинення Комісією Головного управління ДПС в Одеській області вказано п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Водночас, позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Фермерське господарство «РІДНИЙ КРАЙ-1» на підтвердження здійснення господарських операцій надав контролюючому органу: відповідні пояснення, а також повний пакет документів, що підтверджує реальність вказаних господарських операцій. Незважаючи на подання повного пакету документів, що підтверджує реальність заявлених господарських операцій, Відповідачем було прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. На думку позивача, оскаржуване рішення податкового органу не відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області, з позовними вимогами не погоджуються, та вважають їх необґрунтованими, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, наголошуючи, зокрема, що на момент винесення оскаржувального рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації податкової накладної.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/7010/25 за адміністративним позовом Фермерського господарства «РІДНИЙ КРАЙ-1» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, Фермерське господарство «РІДНИЙ КРАЙ-1» (далі - Господарство) є юридичною особою реального сектору економіки, яка зареєстрована 08.12.2016 року, та була створена з метою вирощування сільськогосподарської продукції, розведення тварин, виробництва харчових продуктів та продажу продукції власного виробництва.

Господарство є платником єдиного податку четвертої групи. Станом на момент складання цього позову Господарство не має податкового боргу.

Окрім цього, Господарство зареєстроване як платник ПДВ 01.02.2017 р., ІПН 20.

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Господарства є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Площа земель, що знаходиться у використанні Господарства у 2024 році, складала 262,3 га (262,3га орендованих земельних ділянок). Посівні площі підтверджуються статистичною звітністю за формою № 4-сг під урожай 2024 року, копія якої додається. Оскільки власного комбайна Господарство не має, до збирання врожаю залучаються підрядники. У 2024 році збирання врожаю здійснював ФОП ОСОБА_1 на підставі договору про надання послуг №1 від 01.07.2024 року (додається).

Поточну обробку Господарство здійснює самостійно трактором Case IH 110 JX C4. Зберігання зібраного врожаю здійснюється на власному складі та на складських потужностях ТОВ «Агрокомбінат «Врадіївський», згідно договору складського зберігання №8/09072024 від 09.07.2024 року.

В рамках даної діяльності ФГ «РІДНИЙ КРАЙ-1» вирощує врожай, знаходить покупця сільськогосподарської продукції, визначає умови поставки та підписує договір.

01 серпня 2024 року Господарство уклало договір поставки № 01/08-24 (далі Договір) з ТОВ «Логічна Агро Логістика» (, ІПН 31).

01 листопада 2024 року ФГ «РІДНИЙ КРАЙ-1» та ТОВ «Логічна Агро Логістика» уклали Специфікацію № 2 до Договору, згідно з умовами якої Господарство зобов`язалось поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити кукурудзу українського походження на умовах EXW (у редакції Інкотермс 2020) - (ФГ «Рідний Край-1» 66502, Одеська область, смт. Любашівка, вулиця 8 Березня, будинок № 33).

Згідно зі Специфікацією від 01.11.2024 № 2 кількість Товару складає 448,957 тон та встановлено, що ціна Товару становить 8000,00 грн. з ПДВ за 1 (одну) тону, а вартість партії Товару з ПДВ 3 591 656,00 грн.

Відповідно до цього, Постачальник виписав рахунок на оплату покупцю № 22 від 25.12.2024 року та видаткову накладну № 1 від 02.01.2025 року на загальну суму 399 999,78 гривень в тому числі ПДВ 49 122,78 грн. (кукурудза загальною кількістю 50,000 т) та видаткову накладну № 2 від 03.01.2025 року на загальну суму 191 655,90 гривень в тому числі ПДВ 23 536,69грн. (кукурудза загальною кількістю 23,957 т.)

Покупець здійснив оплату у сумі 591 655,68 гривень платіжним дорученням №150 від 06.01.2025 року.

Відповідно до підпункту «б» пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України ФГ «РІДНИЙ КРАЙ-1» було зобов`язано скласти та зареєструвати податкову накладну за першою із подій, а саме на дату отриманої попередньої оплати, яка є датою складення відповідної податкової накладної.

На виконання вищезазначених вимог податкового законодавства Господарство склало та відправило на реєстрацію наступні податкові накладні:

1) податкову накладну від 02.01.2025 № 1 - за видатковою накладною № 1 від 02.01.2025, кукурудза загальна кількість 50,000 т загальною вартістю 399 999,78 гривень в тому числі ПДВ 49 122,78 грн.

Згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.01.2025 № з результатом обробки: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 02.01.2025 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 1005, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=4.0977%, "Р поточ"=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.»;

2) податкову накладну від 03.01.2025 № 2 - за видатковою накладною № 2 від 03.01.2025, кукурудза загальна кількість 23,957 т загальною вартістю 191 655,90 гривень в т с ПДВ 23 536,69грн. Згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.01.2025 № з результатом обробки: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 03.01.2025 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 1005, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=4.0977%, "Р поточ"=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

20.01.2025 року Господарством були подані пояснення вих. №20/01-25 з наступними додатками:

- Договір поставки №01/08-24 від 01.08.2024 року з ТОВ «Логічна Агро Логістика»;

- специфікація №2 від 01.11.2024 року до Договору поставки №01/08-24 від 01.08.2024 року;

- рахунок №22 від 25.12.2024 року до Договору поставки №01/08-24 від 01.08.2024 року;

- видаткова накладна №1 від 02.01.2025 року до Договору поставки №01/08-24 від 01.08.2024 року;

- видаткова накладна №2 від 03.01.2025 року до Договору поставки №01/08-24 від 01.08.2024 року;

- податкова накладна №1 від 02.01.2025 року;

- податкова накладна №2 від 03.01.2025 року;

- товаро-транспортні накладні від 02.01.2025 року;

- акт звірки взаєморозрахунків б/н від 13.01.2025 року;

- штатний розклад ФГ «РІДНИЙ КРАЙ-1» від 01.07.2024 року;

- технічний паспорт на трактор №032362 від 29.04.2020 року;

- ОСВ по рахунку 10 основні засоби від 01.01.2025 року;

- ОСВ по рахунку 631 від 01.01.2025 року; - ОСВ по рахунку 361 від 01.01.2025 року; - ОСВ по рахунку 26 від 01.01.2025 року;

- Договір поставки №564/10 від 21.12.2023 року з ТОВ «Лідер Оіл» (код 41456408) на поставку нафтопродуктів;

- Інформдовідка №404485961 від 19.11.2024 року;

- Договір на надання послуг на перевезення вантажу №1 від 01.07.2024 року з ФОП ОСОБА_2 ;

- Договір поставки №18942-2024-Од від 20.05.2024 року з ТОВ «Укравіт Сайенс Парк» (код 33752928) на поставку добрив та ЗЗР;

- Договір про надання послуг №1 від 01.07.2024 року з ФОП ОСОБА_1 на збирання врожаю;

- Довідка сільради № 642/02-20 від 04.03.2024 року;

- банківська виписка від 20.01.2025 року;

- Договір поставки № 3010/1 від 30.10.2023 року з ТОВ «Атіум» (код 43674239);

- Звіт № за формою 37-сг про збирання врожаю від 04.11.2024 року;

- Звіт про площі та валові збори № від 13.01.2025 року за формою 29-сг;

- Звіт про посівні площі № від 02.08.2024 року за формою 4-сг.

ФГ «РІДНИЙ КРАЙ-1» повністю підтверджено наявність посівів, закупівлю палива та добрив, збирання врожаю та наявність площ в обробці.

23.01.2025 р. Комісія, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняла рішення № 12404917/41011108 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 02.01.2025 року та рішення № 12404918/41011108 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 03.01.2025 року з підстав надання платником податку копій документів, складених / оформлених з порушенням законодавства, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

28.01.2025 року Позивачем на адресу Державної податкової служби України засобами електронного зв`язку було направлено скаргу на рішення Комісії про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, в якій Позивач просив скасувати рішення від 23.01.2025 р. №12404917/41011108 та зареєструвати в ЄРПН ПН №1 від 02.01.2025 року та скаргу на рішення Комісії про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, в якій Позивач просив скасувати рішення від 23.01.2025 р. №12404918/41011108 та зареєструвати в ЄРПН ПН №2 від 03.01.2025 року.

04.02.2025 року Державною податковою службою України були прийняті рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 6685/41011108/2 та №6599/41011108/2 якими скарги залишено без задоволення, а рішення від 23.01.2025 р. №12404917/41011108 і №12404918/41011108 без змін вже через: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання i транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (iнвентаризацiйнi описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями контролюючого органу, Фермерське господарство «РІДНИЙ КРАЙ-1» звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи чинного законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року (з наступними змінами, далі - Порядок №1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, ;Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 року затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктами 7, 8 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого Постановою КМУ №1165 від 11.12.2019 року, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу ПН/РК встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10, 11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п.11 Порядку №1165 при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, перелік документів, встановлений п.5 Порядку №520, свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка, зокрема, господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

Отже, з урахуванням наведеного, суд акцентує, що контролюючий орган, зупиняючи реєстрацію податкової накладної, має не лише запропонувати платнику надати документи, а й чітко окреслити їх перелік, оскільки п.5 Порядку №520 наведено не вичерпний (може включати) перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави не надання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, , ФГ «РІДНИЙ КРАЙ-1» направило на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні № 1 від 02.01.2025, № 2 від 03.01.2025.

Згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.01.2025 № з результатом обробки: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 02.01.2025 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 1005, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=4.0977%, "Р поточ"=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо податкової накладної від 02.01.2025 № 1.

Згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.01.2025 № з результатом обробки: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 03.01.2025 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 1005, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=4.0977%, "Р поточ"=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.». щодо податкової накладної № 2 від 03.01.2025.

Також в обох випадках позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, судом з`ясовано, та позивачем наголошено, що до контролюючого органу ним були надані усі необхідні первинні документи на підтвердження виконання умов укладеного з контрагентом договору.

Проте, Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області було прийнято рішення № 12404917/41011108 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 02.01.2025 року та рішення № 12404918/41011108 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 03.01.2025 року з підстав надання платником податку копій документів, складених / оформлених з порушенням законодавства, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти прийманняпередачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Суд не погоджується з рішеннями комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, оскільки позивачем надані пояснення та копії первинних документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН, так як вони повністю підтверджують реальність здійснення господарської операції, наявність матеріальної бази у позивача для її здійснення та не є складеними з порушенням законодавства.

Суд наголошує, що зазначаючи в рішеннях про відмову у реєстрації податкової накладної про те, що наданні платником податку копії документи, складені/оформлені із порушенням законодавства, відповідач не зазначає, які саме документи та в чому полягають ці порушення, або чому надані у своїй сукупності не задовольняють вимоги податкового органу, чи з якими порушеннями законодавства вони складені.

Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

При цьому, загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Суд також акцентує, що кожна господарська операція має свою специфіку і в ході її здійснення складається певний пакет документів, визначений умовами договору, відповідними законодавчими приписами. Не кожна господарська угода передбачає складання повного переліку документів, наведеного відповідачем в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних. Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому, не підкреслено у відповідних графах які саме документи мав надати позивач, а отже, у порушення наведених законодавчих положень, оскаржуване рішення містить лише абстрактне твердження про їх не надання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, яких з урахування особливостей, характеру та обсягу господарських операцій, критерію, що слугував підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, на думку Комісії, не вистачає.

За судовою практикою Верховний Суд неодноразово підтвердив свій правовий висновок, зокрема у постанові Верховного Суду від 04.07.2023 року по справі №580/7000/21 зазначено, що відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів. Посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови ненаведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення. Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

У постанові від 01.02.2023 року по справі №140/506/22 Верховний Суд зазначив, що суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, імовірним є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.04.2023 року у справі №460/8040/20, від 07.12. 2022 року у справі №500/2237/20.

У той же час при відповідності господарської операції п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій за положеннями Порядку може бути підставою для зупинення реєстрації податкових накладних.

Проте факт зупинення ПН не позбавляє обов`язку контролюючого органу діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством, зокрема при зупиненні податкової накладної у рішенні визначити перелік документів, як і платнику податків необхідно надати для реєстрації податкової накладної.

Крім того, зупинення реєстрації ПН та відмови у їх реєстрації в ЄРПН не спростовує факту здійснення господарських операцій, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні.

В оскаржуваному рішенні вказано, що причиною відмови в реєстрації ПН позивача надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, проте які саме документи складені з порушенням якого законодавства в рішеннях не зазначено.

Зазначаючи в рішенні про відмову у реєстрації ПН про те, що наданні платником податку копії документи, складені/оформлені із порушенням законодавства, відповідач не зазначає які саме документи та в чому полягають ці порушення, або чому надані у своїй сукупності не задовольняють вимоги податкового органу, чи з якими порушеннями законодавства вони складені.

Лише у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що у товарно-транспортних накладних не заповнено обов`язкових граф щодо вантажно-розвантажувальних операцій, неврахування таблицю даних платник податків на додану вартість із кодом УКТЗЕД/ДКПП 1001.

Суд зазначає, що про такі невідповідності зазначених документів, відповідач не зазначав у жодному своєму рішенні як на стадії зупинення реєстрації так і при відмові у реєстрації податкових накладних.

При цьому, податковий орган зазначаючи про наявність "сумнівів" не вживає заходів щодо їх усунення у спосіб передбачений ПКУ шляхом додаткового витребування конкретних документів. На думку суду, наявність "сумнівів" є ознакою відсутності доказів порушення законодавства та є лише припущенням податкового органу, не є підтвердженням нездійснення розрахунків між учасниками договору та не спростовує факту настання подій передбачених ст. 187 ПК України.

Щодо ТТН, суд зазначає, що незаповнення в ТТН розділу вантажних чи розвантажувальних робіт не спростовує факту поставки товару, тобто настання подій передбачених ст. 187 ПК України.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, зі змінами внесеними Наказом Міністерства інфраструктури України №413 від 03.06.2019 року ч. 1. П. 11.1 передбачено наступне.

Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Таким чином, зі змісту абзацу другого п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 №363, вбачається, що інформація про вантажно-розвантажувальні операції не є такою, що обов`язково має міститися у товарно-транспортній накладній.

Крім того, податковий орган жодним чином не обґрунтовує причинний зв`язок між ТТН та незаповненим у них розділом з приписами ст. 187 ПКУ, яка визначає дату виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг. Відповідно вимоги податкового органу не є такими, що ґрунтуються на приписах законодавства.

Посилання представника відповідача на відсутність подання таблиці даних платника податку на додану вартість не приймає до уваги, оскільки подання або неподання платником податків таблиці даних, про яку зазначає відповідач у відзиві не має жодного значення при виявленні критерію ризиковості за пунктом 1 додатку 3 до Порядку № 1165 та не може обґрунтовувати як зупинення реєстрації спірної накладної, так й прийняття спірного рішення про відмову у реєстрації.

Подання платником податків таблиці даних в контексті правил реєстрації податкових накладних завжди було правом платника податку, а не його обов`язком. Податковий кодекс України взагалі не унормовує таку категорію як таблиця даних платника податку та відповідно не встановлює за нею такої функції, від якої залежить зупинення/не зупинення реєстрації податкової накладної платника податку.

Посилання представника відповідача на ненадання інших документів є взагалі неспроможним, оскільки підставою для відмови у реєстрації ПН було не недостатність документів, а подання документів складних з порушенням законодавства.

Враховуючи те, що судом перевіряється легітимність прийнятого рішення, суд не надає оцінку доводам представника відповідача щодо викладених у відзиві змісту порушень вимог законодавства при оформленні документів, поданих платником до контролюючого органу, оскільки такі відомості не відображені в оскаржуваному рішенні.

Крім того, суд зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Воно не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року справа №822/1817/18, від 21 травня 2019 року справа №0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року справа №819/330/18.

Судом встановлено, що позивач надав контролюючому органу копії документів на власний розсуд, оскільки відповідачем в квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено які саме конкретно документи та в підтвердження якої обставини необхідно подати.

Позивачем були надані документи, які підтверджували фактичне здійснення операції, кількісні та вартісні показники цієї операції та були достатніми для реєстрації податкової накладної, зворотнього відповідачами не доведено.

Відповідачами не обґрунтовано, чому надані пояснення та докази не були враховані при прийнятті рішень, не надані докази розгляду та оцінки цих доказів на засіданні Комісії.

Враховуючи викладене та надані на пропозицію комісії позивачем відповідні первинні документи, суд приходить до висновку про необґрунтованість прийняття оскаржених рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області від 16.04.2024 я № 12404917/41011108 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 02.01.2025 року та рішення № 12404918/41011108 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 03.01.2025 року та наявності підстав для їх скасування.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку, що встановлені судом обставини свідчать про недотримання контролюючим органом вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості при винесенні оскаржуваних рішень, виконання яких, при цьому, є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог суб`єкта владних повноважень.

У Пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Європейським судом з прав людини визначено, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що на виконання вимог ч.2 ст.7 КАС України, суб`єктами владних повноважень не доведено належними, допустимими доказами правомірність винесення спірних Рішень Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, адже як слідує із системного аналізу змісту такої відмови податковим органом здійснено її суто формально.

Відтак, беручи до уваги вище окреслене, з урахуванням досліджених наданих ФГ «РІДНИЙ КРАЙ-1», та наявних у матеріалах справи, первинних документів, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для визнання протиправними та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 12404917/41011108 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 02.01.2025 року та рішення № 12404918/41011108 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 03.01.2025 року.

Згідно з частиною 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Натомість, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на комісію ДПС.

Згідно з пунктом 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій, зокрема: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, відповідно до пункту 19 якого податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 20 Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, приписами чинного законодавства чітко зазначено необхідність реєстрації відповідних податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За приписами статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: - Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10 липня 2003року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява № 38778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Таким чином, оскільки судом встановлено неправомірність прийняття Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних оскаржуваних позивачем Рішень № 12404917/41011108 та № 12404918/41011108, задоволення позовної вимоги ФГ «РІДНИЙ КРАЙ-1», шляхом зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні №1 від 02.01.2025 року та №2 від 03.01.2025 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її фактичного подання, у даному випадку є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України від № 6685/41011108/2 та №6599/41011108/2 від 04.02.2025, яким залишено скаргу позивача без задоволення та рішення без змін регіонального рівня №12404917/41011108 і №12404918/41011108 від 23.01.2025 р. про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, виходячи з такого.

Так, пунктами 11, 12 Порядку 1165 закріплено, що у разі подання скарги на рішення комісії регіонального рівня платник податку має право додати до скарги: про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі - пояснення та копії документів, які підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.

За результатами розгляду скарги комісія центрального рівня протягом строку, зазначеного у пункті 11-1 цього Порядку, приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії регіонального рівня; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня без змін.

Згідно з пунктами 17, 18 Порядку №1165, рішення комісії центрального рівня не підлягає адміністративному оскарженню та може бути оскаржено в судовому порядку у строки, визначені статтею 56 Кодексу.

Задоволення скарги щодо рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі є підставою для реєстрації зазначених у скарзі податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за наявності суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 або 200-1.9 статті 200-1 Кодексу.

З аналізу приписів Порядку №520 та пунктів 56.1, 56.2 та 56.10 статті 56 ПК України слідує, що законодавцем, дійсно, закріплено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги, до суду.

Водночас, згідно з частиною першою статті 5 КАС України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Так, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорювані рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Водночас, рішення про результати розгляду скарги не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки платника шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а, відтак, підстави скасування такого рішення та для задоволення позовних вимог в цій частині - відсутні.

Платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 12 липня 2019 року у справі № 813/5256/13-а, від 6 лютого 2020 року № 810/101/16, 03 квітня 2020 року у справі № 826/4114/18, від 16 червня 2020 року у справі № 810/1652/16, 10 серпня 2020 року у справі № 640/6528/19.

Однак, в даному випадку оскаржувані ФГ «РІДНИЙ КРАЙ-1» рішення Комісії ДПС України №12404917/41011108 і №12404918/41011108 від 23.01.2025 р. не є юридично значимими для позивача, оскільки жодних заходів його реалізації щодо позивача не передбачає, а лише залишає чинним (таким, що має обтяжувальну дію щодо позивача) винесені раніше рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 12404917/41011108 та № 12404918/41011108 від 23.01.2025.

Таким чином, рішення Комісії ДПС України від 04.02.2025 № 6685/41011108/2 та №6599/41011108/2, прийняті за результатами розгляду скарги ФГ «РІДНИЙ КРАЙ-1», не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а, відтак, підстави до скасування такого рішення та задоволення позовних вимог в цій частині - відсутні.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фермерського господарства «РІДНИЙ КРАЙ-1» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення є в цілому правомірними, документально підтвердженими, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, а отже підлягають задоволенню частково.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та те, що оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за похідні вимоги позивача не стягувався, суд вважає, що наявні підстави для стягнення солідарно з Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України на користь позивача 12 112, 00 грн. (дванадцять тисяч сто дванадцять) грн. сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1 Адміністративний позов Фермерського господарства «РІДНИЙ КРАЙ-1» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного Управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №12404917/41011108 і №12404918/41011108 від 23.01.2025 року.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні Фермерського господарства «РІДНИЙ КРАЙ-1» №1 від 02.01.2025 року та №2 від 03.01.2025 року,в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Фермерського господарства «РІДНИЙ КРАЙ-1» (66502, Україна, Любашівський р-н, Одеська обл., селище міського типу Любашівка, вулиця 8-го Березня, будинок, 33, ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 6056, 00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гривень).

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на користь Фермерського господарства «РІДНИЙ КРАЙ-1» (66502, Україна, Любашівський р-н, Одеська обл., селище міського типу Любашівка, вулиця 8-го Березня, будинок, 33, ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 6056, 00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гривень).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 293, 295 КАСУкраїни.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення складено 24.09.2025 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю. В. у відпустці, у період з 30.05.2025 року по 27.06.2025 року, з 15.08.2025 року по 22.08.2025 року, а також на лікарняному з 07.07.2025р. по 08.08.2025 р. включно.

Суддя Харченко Ю. В.

Адміністративний позов Фермерського господарства «РІДНИЙ КРАЙ-1» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.