Справа № 640/27494/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 640/27494/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Юнна Девелопмент до Головного управління ДПС у місті Києві, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Юнна Девелопмент (далі ТзОВ Юнна Девелопмент, позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (далі ГУ ДПС у м. Києві, відповідач-1), ДПС України (далі ДПС України, відповідач-2) про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у місті Києві №1814970/40372343 від 07.08.2020, №1814971/40372343 від 07.08.2020, №1879428/40372343 від 28.08.2020, №1879427/40372343 від 28.08.2020, №1811810/40372343 від 22.07.2020, №1811811/40372343 від 22.07.2020, №1811812/40372343 від 22.07.2020, №1811813/40372343 від 22.07.2020 в особі комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №5 від 21.07.2020 до податкової накладної № 14 від 29.11.2019, №6 від 21.07.2020 до податкової накладної №1 від 02.12.2019, №8 від 22.07.2020 року до податкової накладної №10 від 16.12.2019, №9 від 22.07.2020 року до податкової накладної №11 від 17.01.2020, №1 від 22.07.2020 року до податкової накладної №16 від 29.11.2019, №2 від 22.07.2020 до податкової накладної №2 від 02.12.2019, №3 від 22.07.2020 до податкової накладної №11 від 16.12.2019, №4 від 22.07.2020 до податкової накладної №10 від 17.01.2020.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ним складено розрахунки коригування до податкових накладних, які за допомогою електронного документообігу направлені до податкового органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. В подальшому, позивач отримав квитанції про зупинення реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних. На виконання вказаних у квитанціях контролюючого органу вимог товариство надіслало повідомлення, а також всі первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Разом із тим рішеннями №1814970/40372343 від 07.08.2020, №1814971/40372343 від 07.08.2020, №1879428/40372343 від 28.08.2020, №1879427/40372343 від 28.08.2020, №1811810/40372343 від 22.07.2020, №1811811/40372343 від 22.07.2020, №1811812/40372343 від 22.07.2020, №1811813/40372343 від 22.07.2020 позивачу відмовлено в реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись із такими рішеннями позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.01.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/27494/20 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (а.с. 113-116).

Відповідач ГУ ДПС у м. Києві скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що подані позивачем пояснення не у повному обсязі підтверджують господарську операцію, у зв`язку з чим відмовлено у реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних (а.с. 124-126).

Станом на 15.12.2022 день набрання чинності Законом України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX), адміністративну справу № 640/27494/20 Окружним адміністративним судом міста Києва не було розглянуто.

Згідно із частиною третьою статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до статей 1, 2 розділу І Закону № 2825-IX ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва. Утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Пунктом 2 розділу ІІ Закону № 2825-ІХ (в редакції Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ від 16.07.2024 № 3863-IX) установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

Згідно із пунктом 10 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399 (далі Порядок № 399), розподіл судових справ, які не розглянуті ОАСК та передані до КОАС, але не розподілені між суддями, передаються на розгляд та вирішення судам (крім судових справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України) шляхом їх автоматичного розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 399 відповідальною особою протягом семи робочих днів після отримання результатів автоматизованого розподілу судових справ на підставі протоколу формується перелік судових справ у електронній формі із застосуванням КЕП за формою, визначеною у додатку до Порядку, про визначені суди із зазначенням єдиних унікальних номерів судових справ.

Згідно із переліком судових справ за формою додатку 3 до Порядку № 399 адміністративна справа № 640/27494/20 передана на розгляд Волинського окружного адміністративного суду (https://court.gov.ua/gromadjanam/perelik_rozpodil/).

26.02.2025 справа № 640/27494/20 зареєстрована у Волинському окружному адміністративному суді та за результатами автоматизованого розподілу справи між суддями визначено склад суду (суддя Денисюк Р.С.) для розгляду цієї справи.

Ухвалою суду від 03.03.2025 вказану справу прийнято до провадження суддею Денисюком Р.С. та судовий розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.09.2025 замінено відповідача Головне управління ДПС у м. Києві () на його правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Суд, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

ТзОВ «Юнна Девелопмент» зареєстровано 25.03.2016 в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, запис №1 062467 та присвоєно код за (а.с. 12-13).

Згідно витягу, виданого ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві №760 від 27.12.2016 ТзОВ «Юнна Девелопмент» є платником податку на додану вартість (далі - ПДВ) з 01.05.2016 (а.с. 14).

Між ТзОВ «Юнна Девелопмент» та громадянином України ОСОБА_1 28.11.2019 укладено договір №72/Мч купівлі-продажу майнових прав (а.с. 15-23).

За умовами договору №72/Мч покупець купує майнові права на квартиру загальною орієнтовною вартістю 144996,89 доларів США, що станом на дату укладення Договору є еквівалентною 3477662,10 грн., у т. ч. ПДВ 20% - 579610,35 грн. Покупець має здійснити перший платіж не пізніше 29.11.2019 у розмірі 2195564,49 грн., та в подальшу платежі не пізніше 20 числа кожного наступного місяця у розмірі 1444,74 доларів США.

Покупець 29.11.2019 сплатив кошти у розмірі 563062,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №521 від 29.11.2019 (а.с. 24). Позивач подав податкову накладну №14, яка зареєстрована 29.11.2019 (а.с. 25).

02.12.2019 покупець сплатив кошти у розмірі 1632502,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №381 від 02.12.2019 (а.с. 26). Позивач подав податкову накладну №1, яка зареєстрована 02.12.2019 (а.с. 27).

16.12.2019 покупець сплатив кошти у розмірі 34651,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1154 від 16.12.2019 (а.с. 28). Позивач подав податкову накладну № 10, яка зареєстрована 16.12.2019 (а.с. 29).

17.01.2020 покупець сплатив кошти у розмірі 34807,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №617 від 17.01.2020 (а.с. 30). Позивач подав податкову накладну №11, яка зареєстрована 17.01.2020 (а.с. 31).

Тобто, на загальну суму 2265023,00 грн, в тому числі ПДВ 377 503,83 грн.

03.06.2020 покупець та продавець розірвали Договір №72/Мч шляхом підписання додаткової угоди №3 до Договору купівлі-продажу майнових прав №72/Мч від 28.11.2019 (а.с. 32).

На виконання додаткової угоди продавець перерахував кошти на загальну суму 2265023,00 грн. згідно платіжних доручень № 41 від 21.07.2020 та № 42 від 22.07.2020 (а.с. 33-34).

Після перерахування коштів на банківський рахунок покупця позивач направив розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №5 від 21.07.2020 до податкової накладної №14 від 29.11.2019, №6 від 21.07.2020 до податкової накладної №1 від 02.12.2019, №8 від 22.07.2020 до податкової накладної №10 від 16.12.2019, №9 від 22.07.2020 до податкової накладної №11 від 17.01.2020 (а.с. 35-38).

Через систему електронного документообігу на електронну адресу позивача 31.07.2020 надійшли квитанції до розрахунків коригувань, у яких, зокрема, зазначено: «документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 21.07.2020 №5, від 21.07.2020 № 6, від 22.07.2020 № 8, від 22.07.2020 № 9 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

Позивач подав повідомлення №2 від 03.08.2020, № 1 від 26.08.2020 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена №5 від 21.07.2020 до податкової накладної №14 від 29.11.2019, №6 від 21.07.2020 до податкової накладної №1 від 02.12.2019, №8 від 22.07.2020 до податкової накладної №10 від 16.12.2019, №9 від 22.07.2020 до податкової накладної №11 від 17.01.2020.

Однак, Головне управління ДПС у м. Києві прийняло рішення від 07.08.2020 №1814970/40372343, №1814971/40372343, від 28.08.2020 №1879428/40372343, №1879427/40372343 про відмову в реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 42-43, 51-52).

В подальшому, між ТзОВ «Юнна Девелопмент» та громадянином України ОСОБА_1 28.11.2019 укладено договір №73/Мч купівлі-продажу майнових прав (а.с. 57-65).

За умовами договору №73/Мч покупець купує майнові права на квартиру загальною орієнтовною вартістю 87049,40 доларів США, що станом на дату укладення Договору є еквівалентною 2087826,84 грн., у т. ч. ПДВ 20% - 347971,14 грн. Покупець має здійснити перший платіж не пізніше 29.11.2019 у розмірі 1318114,97 грн., та в подальшому платежі не пізніше 20 числа кожного наступного місяця у розмірі 867,36 доларів США.

Покупець 29.11.2019 сплатив кошти у розмірі 563062,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №521 від 29.11.2019 (а.с. 66). Позивач подав податкову накладну №16, яка зареєстрована 29.11.2019 (а.с. 67).

02.12.2019 покупець сплатив кошти у розмірі 755053,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №383 від 02.12.2019 (а.с. 68). Позивач подав податкову накладну №2, яка зареєстрована 02.12.2019 (а.с. 69).

16.12.2019 покупець сплатив кошти у розмірі 20803,10 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1155 від 16.12.2019 (а.с. 70). Позивач подав податкову накладну № 11, яка зареєстрована 16.12.2019 (а.с. 71).

17.01.2020 покупець сплатив кошти у розмірі 20896,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням №613 від 17.01.2020 (а.с. 72). Позивач подав податкову накладну №10, яка зареєстрована 17.01.2020 (а.с. 73).

Тобто, на загальну суму 1359814,80 грн, в тому числі ПДВ 226635,80 грн.

03.06.2020 покупець та продавець розірвали Договір №73/Мч шляхом підписання додаткової угоди №3 до Договору купівлі-продажу майнових прав №73/Мч від 28.11.2019 (а.с. 74).

На виконання додаткової угоди продавець перерахував кошти на загальну суму 1359814,80 грн. згідно платіжного доручення № 43 від 22.07.2020 (а.с. 75).

Після перерахування коштів на банківський рахунок покупця позивач направив розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №1 від 22.07.2020 до податкової накладної №16 від 29.11.2019, №2 від 22.07.2020 до податкової накладної №2 від 02.12.2019, №3 від 22.07.2020 до податкової накладної №11 від 16.12.2019, №4 від 22.07.2020 до податкової накладної №10 від 17.01.2020 (а.с. 76-79).

Через систему електронного документообігу на електронну адресу позивача 30.07.2020 надійшли квитанції до розрахунків коригувань, у яких, зокрема, зазначено: «документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 22.07.2020 №1, від 22.07.2020 № 2, від 22.07.2020 № 3, від 22.07.2020 № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

Позивач 31.07.2020 подав повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена №1 від 22.07.2020 до податкової накладної №16 від 29.11.2019, №2 від 22.07.2020 до податкової накладної №2 від 02.12.2019, №3 від 22.07.2020 до податкової накладної №11 від 16.12.2019, №4 від 22.07.2020 до податкової накладної №10 від 17.01.2020.

Однак, Головне управління ДПС у м. Києві прийняло рішення від 06.08.2020 №1811810/40372343, №1811811/40372343, №1811812/40372343, №1811813/40372343 про відмову в реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 85-88).

Позивач не погоджуючись з усіма вищевказаними рішеннями про відмову в реєстрації РК в ЄРПН подав скарги до комісії ДПС на вищезазначені рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (а.с. 44-45, 53-54, 89-92), проте комісія ДПС, яка приймає рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняла рішення, якими відмовила в задоволенні скарги позивача, а рішення комісії залишила без змін (а.с. 46-47, 55-56, 93-96).

Вважаючи наведені рішення контролюючого органу протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі ПК України).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України (тут та надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 56.23.2 пункту 56.23 статті 56 і пункту 201.16 статті 201 ПК України Кабінет Міністрів України постановою від 11.12.2019 № 1165, яка набрала чинності 01.02.2020, затвердив Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок зупинення реєстрації) та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок розгляду скарги).

За правилами абзаців 1 та 3 пункту 6 Порядку зупинення реєстрації у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган, згідно з підпунктами 10-11 Порядку зупинення реєстрації, протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Із наявних в матеріалах справи квитанцій встановлено, що підставою для зупинення реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників №5 від 21.07.2020 до податкової накладної № 14 від 29.11.2019, №6 від 21.07.2020 до податкової накладної №1 від 02.12.2019, №8 від 22.07.2020 року до податкової накладної №10 від 16.12.2019, №9 від 22.07.2020 року до податкової накладної №11 від 17.01.2020, №1 від 22.07.2020 року до податкової накладної №16 від 29.11.2019, №2 від 22.07.2020 до податкової накладної №2 від 02.12.2019, №3 від 22.07.2020 до податкової накладної №11 від 16.12.2019, №4 від 22.07.2020 до податкової накладної №10 від 17.01.2020 став висновок контролюючого органу про те, що позивач відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Вказаний критерій використовується тоді, коли у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування.

В матеріалах справи відсутнє рішення комісії регіонального рівня про відповідність ТОВ Юнна Девелопмент критеріям ризиковості платника податку.

Доказів прийняття вказаного рішення Головне управління ДПС у м. Києві не надало та зміст податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції під час розгляду справи не повідомило.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що ГУ ДПС у м. Києві як суб`єкт владних повноважень не надало до суду доказів правомірності свого рішення про відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, яке було передумовою та безпосередньою підставою для зупинення реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних.

Відповідно до пункту 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Положеннями пункту 11 Порядку № 520 передбачено, що Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства.

Форма рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є додатком до Порядку № 520. Вказаний додаток одночасно встановлює окремі правила щодо заповнення форми такого рішення та, зокрема, передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування у зв`язку з ненаданням платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних в обов`язковому порядку має бути підкреслено які саме документи не були надані платником податків.

В якості підстав для відмови в реєстрації розрахунків коригування ТОВ Юнна Девелопмент №5 від 21.07.2020 до податкової накладної № 14 від 29.11.2019, №6 від 21.07.2020 до податкової накладної №1 від 02.12.2019, №8 від 22.07.2020 року до податкової накладної №10 від 16.12.2019, №9 від 22.07.2020 року до податкової накладної №11 від 17.01.2020, №1 від 22.07.2020 року до податкової накладної №16 від 29.11.2019, №2 від 22.07.2020 до податкової накладної №2 від 02.12.2019, №3 від 22.07.2020 до податкової накладної №11 від 16.12.2019, №4 від 22.07.2020 до податкової накладної №10 від 17.01.2020 було зазначено те, що позивач не надав первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладних.

Водночас в рішеннях Комісії від 07.08.2020 №1814970/40372343, №1814971/40372343, від 28.08.2020 №1879428/40372343, №1879427/40372343, від 06.08.2020 №1811810/40372343, №1811811/40372343, №1811812/40372343, №1811813/40372343 не підкреслено які саме документи із вказаного переліку не були надані позивачем. Водночас у графі Додаткова інформація не зазначена жодної інформації, що свідчить про непослідовність, неузгодженість дій контролюючого органу та відсутність легітимної мети під час прийняття ним рішень.

При вирішенні справи суд виходить із того, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який міститься у пункті 5 Порядку № 520, є загальним.

При визначенні переліку документів, які є об`єктивно необхідними для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, Комісія зобов`язана була враховувати особливості господарської операції, у зв`язку з вчиненням якої складено податкову накладну та у кожному випадку застосувати індивідуальний підхід до вирішення питання про те, чи є надані платником податків документи достатніми для прийняття рішення.

Ненадання документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520 та зазначених у формі рішення ро реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної виключно за умови, що кожен з таких документів підлягав складенню згідно умов договору або вимог закону, а також перебував або повинен був перебувати у розпорядженні платника податків на час складання податкової накладної.

Суд повторно наголошує на тому, що у рішеннях Комісії не зазначено (не підкреслено) яких саме документів не вистачало для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування до податкової накладної, складеної ТОВ Юнна Девелопмент, а визначено загальні підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних та не зазначено конкретної інформації щодо причин та підстав їх прийняття.

Оцінюючи подібні за змістом рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, Верховний Суд у постанові від 27.04.2020 у справі № 360/1050/19 зазначив, що оскаржуване рішення є формальним, оскільки об`єктивно не містить чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття, так само як і мотивів прийняття чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а тому не може бути визнане законним та обґрунтованим.

Між тим, ТОВ Юнна Девелопмент направило до Комісії повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 03.08.2020 №2 разом із первинними документами в кількості додатків 11 (а.с. 41); від 26.08.2020 № 1 разом із первинними документами в кількості додатків 11 (а.с. 50); від 31.07.2020 №1 разом із первинними документами в кількості додатків 13 (а.с. 84).

Отже, в даному випадку, судом встановлено, що позивачем подано до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких зупинена, а також надано пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснених господарських операцій з контрагентами.

Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019 по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У постанові Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Суд вважає, що оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають вимогам вмотивованості, адже містять лише загальне твердження про ненадання платником первинних документів, хоча у дійсності копії таких документів передані платником до контролюючого органу і реальність відомостей цих документів, а також правильність їх складання не була поставлена контролюючим органом під сумнів та більше того - не була спростована.

Слід також враховувати, що контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання розрахунків коригувань до податкових накладних, не зазначено яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування до податкових накладних.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваних рішень.

В той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд приходить до висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 07.08.2020 №1814970/40372343, №1814971/40372343, від 28.08.2020 №1879428/40372343, №1879427/40372343, від 06.08.2020 №1811810/40372343, №1811811/40372343, №1811812/40372343, №1811813/40372343 про відмову у реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування №5 від 21.07.2020 до податкової накладної № 14 від 29.11.2019, №6 від 21.07.2020 до податкової накладної №1 від 02.12.2019, №8 від 22.07.2020 року до податкової накладної №10 від 16.12.2019, №9 від 22.07.2020 року до податкової накладної №11 від 17.01.2020, №1 від 22.07.2020 року до податкової накладної №16 від 29.11.2019, №2 від 22.07.2020 до податкової накладної №2 від 02.12.2019, №3 від 22.07.2020 до податкової накладної №11 від 16.12.2019, №4 від 22.07.2020 до податкової накладної №10 від 17.01.2020, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС України.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, встановлено, що у разі надходження до ДФС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за належне зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №5 від 21.07.2020 до податкової накладної № 14 від 29.11.2019, №6 від 21.07.2020 до податкової накладної №1 від 02.12.2019, №8 від 22.07.2020 року до податкової накладної №10 від 16.12.2019, №9 від 22.07.2020 року до податкової накладної №11 від 17.01.2020, №1 від 22.07.2020 року до податкової накладної №16 від 29.11.2019, №2 від 22.07.2020 до податкової накладної №2 від 02.12.2019, №3 від 22.07.2020 до податкової накладної №11 від 16.12.2019, №4 від 22.07.2020 до податкової накладної №10 від 17.01.2020.

Суд також зазначає, що обраний спосіб захисту, щодо зобов`язання ДПС України вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із матеріалів справи позивач за подання даного позову сплатив судовий збір в сумі 16816,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 28.10.2020 № 389 та від 23.11.2020 № 411 (а.с. 103, 108).

оскільки суд задовольняє позов, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві та ДПС України судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог по 8408,00 грн. з кожного.

Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правову допомогу в сумі 18000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження витрат на правову допомогу адвоката позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 27.07.2020 № 270720-20, розрахунок сум гонорару від 28.10.2020, платіжне доручення від 04.11.2020 № 399 про сплату позивачем на рахунок адвоката коштів в сумі 18000,00 грн. на оплату правової допомоги (а.с. 97-101).

Правова допомога адвоката позивачу відповідно до розрахунку сум гонорару від 28.10.2020, складається з: зустрічі з клієнтом, надання консультації 1 год. 2000 грн; витребування документів та їх аналіз, пошук та аналіз судової практики, формування позиції та стратегії представництва інтересів клієнта в судовому засіданні 2 год. 4000 грн; складання позовної заяви 2 год. 4000 грн та участь у судових засіданнях та компенсація витрат на трансфер до суду 4 год. 8000 грн. Вартість однієї години роботи адвоката становить 2000,00 грн.

З наведених документів вбачається, що адвокатом надано послуги вартість яких становить 18000,00 грн. Вказана вартість послуг оплачена позивачем в повному обсязі.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В той же час, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/7375/18).

Водночас, при вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката, суд враховує те, що дана справа є справою незначної складності, провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи.

Також, судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові названого позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

З огляду на вказані обставини справи, суд приходить до висновку, що підготовка даного позову за наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень з аналогічних спорів у реєстрі не є співрозмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

При цьому, судом при вирішенні питання щодо розміру судових витрат на правничу допомогу адвоката у цій справі враховано незначну складність даної справи та наявну судову практику у вказаній категорії справ, розміщену в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Водночас суд звертає увагу, що дана справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Отже, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, суд вважає, що заявлений до відшкодування їх розмір (18000,00 грн) є надмірним. Зустрічі з клієнтом, надання консультації, витребування документів та їх аналіз, пошук та аналіз судової практики, формування позиції та стратегії представництва інтересів клієнта не має безпосереднього впливу на результат та входить до процесу складання позовної заяви.

Тому виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, суд дійшов висновку, що з відповідачів підлягають присудженню на користь позивача судові витрати на правничу допомогу адвоката у загальній сумі 4000,00 грн., яку необхідно стягнути пропорційно з кожного відповідача по 2000,00 грн. Решту витрат повинен понести позивач.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.08.2020 №1814970/40372343, №1814971/40372343, від 28.08.2020 №1879428/40372343, №1879427/40372343, від 06.08.2020 №1811810/40372343, №1811811/40372343, №1811812/40372343, №1811813/40372343 про відмову у реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №5 від 21.07.2020 до податкової накладної № 14 від 29.11.2019, №6 від 21.07.2020 до податкової накладної №1 від 02.12.2019, №8 від 22.07.2020 року до податкової накладної №10 від 16.12.2019, №9 від 22.07.2020 року до податкової накладної №11 від 17.01.2020, №1 від 22.07.2020 до податкової накладної №16 від 29.11.2019, №2 від 22.07.2020 до податкової накладної №2 від 02.12.2019, №3 від 22.07.2020 до податкової накладної №11 від 16.12.2019, №4 від 22.07.2020 до податкової накладної №10 від 17.01.2020, подані Товариством з обмеженою відповідальністю Юнна Девелопмент.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Юнна Девелопмент судовий збір в розмірі 8408,00 грн (вісім тисяч чотириста вісім гривень 00 копійок) та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Юнна Девелопмент судовий збір в розмірі 8408,00 грн (вісім тисяч чотириста вісім гривень 00 копійок) та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Юнна Девелопмент (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, офіс 1, ).

Відповідач-1: Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ вул. Шолуденка, 33/19, ).

Відповідач-2: Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Суддя Р.С. Денисюк