Справа № 120/13290/25
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

24 вересня 2025 р. Справа № 120/13290/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить:

- вжити заходи забезпечення позову до моменту подання самого адміністративного позову, шляхом заборони вчиняти дії щодо переміщення до іншого місця служби включення до бойового наказу, до набрання законної сили рішенням суду у справі за подальшим позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним діяння суб`єкта владних повноважень та зобов`язання утриматись від вчинення дій;

- допустити негайне виконання ухвали про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття до розгляд заяви позивача про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Положеннями частини першої статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

В свою чергу стаття 152 КАС України визначає загальні вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Так, в силу вимог частини першої статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 152 КАС України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти.

Крім того за нормами частини четвертої статті 152 КАС України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За нормами частини першої статті 3 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Розміри ставок судового збору визначені статтею 4 Закону України "Про судовий збір".

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору становить 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн.

Отже, 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 908,4 грн. (0,3х3028,00).

Разом з тим до заяви про забезпечення позову заявником не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, у заяві заявником вказано про те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при цьому відповідних доказів не надає.

З даного приводу суд враховує, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Ця норма Закону має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII). Нормами частини 2 ст. 22 цього Закону визначено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, наведено у ст. 12 Закону №3551-XII.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 зазначила, що «вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 19.10.2020 у справі №240/934/20, від 20.01.2021 у справі №9901/258/20, від 12.12.2023 у справі №600/1927/23-а.

Також вказана позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 20.01.2025 по справі №990/205/24.

Отже, пільги, визначені пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, поширюються на учасників бойових дій лише у справах, пов`язаних з їх соціальним захистом.

Крім того, суд акцентує увагу, що заявником не надано доказів звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ("Пелевін проти України", № 24402/02, від 20 травня 2010 року, п. 27; "Наталія Михайленко проти України", № 49069/11, рішення від 30 травня 2013 року, п. 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Згідно з іншою позицією ЄСПЛ, обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland", № 28249/95, п. 55).

Водночас встановлена законом вимога щодо судового збору сама собою не розглядається ЄСПЛ як порушення права на доступ до суду ("Urbanek v. Austria", № 35123/05).

Отже, позивач не виконав вимог ч. 4 ст. 152 КАС України.

Відповідно до частини сьомої статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Відтак, оскільки заява про забезпечення позову не оплачена судовим збором та заявником не надано доказів звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що вона подана без додержання вимог ч. 4 ст. 152 КАС України, що дає підстави для її повернення заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 152, 154, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна