Справа № 640/29127/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Златін Станіслав Вікторович
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-впроваджувальна фірма "Порт" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.11.2020 № та №.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідачем проведено фактичну перевірку позивача, за наслідками якої складено акт від 18.09.2020 № 2146/26-15-09-02/21566556, згідно висновків якого за позивачем встановлені порушення:

- п.п. 213.1.12, 215.3.4, 216.1, 222.1.1, 223.1, 232.3 Податкового кодексу України (далі ПК), внаслідок чого занижені податкові зобов`язання з акцизного податку на обсяг дизельного палива у розмірі 562 366 літрів;

- частини восьмої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 02.11.2020 №, яким збільшено суму за податковим зобов`язанням на суму 2 335 013,50 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 583 753,40 грн, та від 02.11.2020 №, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 500 000 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до пункту 213.1.12 статті 213 ПК об`єктами оподаткування (акцизними податком) є операції з: реалізації з акцизного складу/акцизного складу пересувного будь-яких обсягів пального або спирту етилового понад обсяги, що: отримані з інших акцизних складів/акцизних складів пересувних, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних; ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 цього пункту, або не підлягає оподаткуванню, або звільняється від оподаткування, або оподатковується на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Згідно пункту 216.1 статті 216 ПК датою виникнення податкових зобов`язань щодо підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, є дата їх реалізації особою, яка їх виробляє, незалежно від цілей і напрямів подальшого використання таких товарів (продукції), крім випадків, зазначених у статтях 225 та 229 цього Кодексу.

Згідно пункту 232.3 статті 232 ПК платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування, а також коригування до заявок на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового в Єдиному реєстрі акцизних накладних на обсяг реалізованого пального або спирту етилового за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (ЕАНакл), обчислений за такою формулою: ЈАНакл = ХАНаклОтр + ХАМитн + ХЗаявкиПоповн - ЈКоригЗаявкиПоповн - ХАНаклВид - ЈВтрат - ЈАМитнЕкспорт.

Зазначена формула також закріплена у Порядку електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 408.

Згідно абзацу двадцять другого пункту 231.6 статті 231 ПК якщо обсяг, визначений відповідно до пункту 232.3 статті 232 ПК є меншим за обсяг пального або спирту етилового в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, платник податку зобов' язаний перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального або спирту етилового, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими підпунктами 215.3.1 або 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Таким чином, поповнення обсягу залишку пального необхідно виконати у випадку перевищення обсягів реалізованого пального над обсягами, обчисленими відповідно до п. 242.2 статті 242 ПК.

Частиною восьмою статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач виходив із того, що позивачем при відсутності відповідної ліцензії було здійснено реалізацію пального понад наявні обсяги його зберігання.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач має ліцензію на право зберігання пального термін дії з 08.07.2019 по 08.07.2024.

Між позивачем та ТОВ «Татойл», ТОВ «Марстрейд» укладено договори відповідального зберігання пального, копії яких містяться у матеріалах справи.

На виконання умов вказаних договорів позивач здійснював прийняття на зберігання пального, що підтверджується актами приймання-передачі на зберігання. ТОВ «Татойл» та ТОВ «Марстрейд» на виконання умов договорів надіслав позивачу повідомлення та довіреності на осіб, які будуть отримувати нафтопродукти, копії яких містяться у матеріалах справи.

У товарно-транспортних накладних, які перераховані у акті перевірки та копії яких містяться у матеріалах справи, на підставі яких відповідач дійшов до висновку про оптову реалізацію позивачем пального, вказано, що позивач здійснює автоналив палива на виконання договорів відповідального зберігання пального, що укладені між позивачем та ТОВ «Татойл» та ТОВ «Марстрейд» із зазначенням дати та номеру договору. Між позивачем та ТОВ «Татойл» та ТОВ «Марстрейд» також складено відповідні акти приймання-передачі нафтопродуктів з відповідального зберігання.

01.03.2019 між ТОВ «НВФ «ПОРТ» та ТОВ «АНВІТРЕЙД» укладено Договір відповідального зберігання №6556-03-18-8-6 (копія відповідного договору разом з додатками додається), відповідно до якого ТОВ «Анвітрейд» передав, а ТОВ «НВФ «ПОРТ» прийняв паливо у вагоно-цистернах, які знаходились на коліях залізничної станції «Дарниця» в кількості 13 цистерн (782 531 кг пального, що дорівнює 938 184,41 літрів приведених до температури 15С), а саме:

- 10.06.2019 передано 3 залізничні цистерни (загальна кількість переданого товару 164 000 кг пального, що дорівнює 197 685,63 літрів приведених до температури 15С, що підтверджується відповідним актом №і від 10.06.2019 про приймання-передачі товару 47 100 кг та актом №2 від 10.06.2019 про приймання-передачі товару 116 900 кг);

- 21.06.2019 передано 10 залізничних цистерн (618 531 кг пального, що дорівнює 740 498,78 літрів приведених до температури 15С, що підтверджується відповідним актом №3 від 21.06.2019 приймання-передачі товару 554 794 кг та актом №4 від 21.06.2019 приймання-передачі товару 63 737 кг).

Після прийняття вказаних цистерн із паливом, здійснено злив палива із цих залізничних цистерн в резервуари нафтобази, про що оформлено акти приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою №5-НП: № 0307/01-ДТ разом з паспортами та залізничною декларацією БЧ 22291357; № 0407/01-ДТ разом з паспортами та залізничною декларацією БЧ 22291384, № 1007/01-ДТ разом з паспортами та залізничною декларацією БЧ 22318002; № 0107/01-ДТ, №0407/02-ДТ, №0807/01-ДТ, №1107/01-ДТ, разом з паспортами та залізничною декларацією БЧ 22315757 та БЧ 22317977.

Вказані обставини також відображені у бухгалтерському обліку, а саме: у картці рахунку 0233 за червень 2019 року, картці рахунку 0233 за липень 2019 року, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 0233 за червень 2019, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 0233 за липень 2019, карткою по рахунку 0231 за липень 2019 року, оборотно- сальдовою відомістю по рахунку 0231 за липень 2019 року. Вказане також підтверджується відомостями №142, 144, 145, 146, 147; договором №1 від 29.12.2018 з додатками; актом №136 про надання послуг перевезення вантажів залізничним транспортом по договору №1 від 29.12.2018; договором №11389/ЦТЛ-2018 від 19.02.2018 разом із додатками.

ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» листом №692 від 17.11.2020 повідомило, що: «запитувані Вами вагоно-цистерни з нафтопродуктами за номерами: 72040314, 74812967, 74890815 станом на 10.06.2019 знаходились на коліях залізничної станції Дарниця, а вагоно-цистерни з номерами: 75019463, 74939356, 74873381, 74925934, 73499782, 73037657, 74723552, 75072769, 75074369, 75137661 станом на 21.06.2019 знаходились на коліях залізничної станції Дарниця. Відповідальність за цілісність та зберігання вантажу несло ТОВ «НВФ «ПОРТ». Вказані вагоно-цистерни з нафтопродуктами були вивантажені на нафтобазі ТОВ «НВФ «ПОРТ», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Віскозна, 9, після чого були повернуті на колії залізничної станції Дарниця. Вказані вагони були злиті (вивантажені на нафтобазі) у період 01.07.2019-11.07.2019.

ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» також листом №692 від 17.11.2020 надало підтверджуючі документи, щодо вищезазначених обставин, а саме: реєстри відомостей подавання та забирання вагонів, відомості плати за надані послуги, реєстри відомостей подавання та забирання вагонів, акти загальної форми, пам`ятки, відомості плати за надані послуги.

Колегія суддів наголошує на тому, що наведені вище обставини не є свідченням того, що позивачем здійснювалася оптова реалізація пального, оскільки вони підтверджують здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, зокрема і третіх осіб, та подальшої видачі їм такого пального з місць зберігання.

Також матеріалами справи підтверджується, що у період з 10.06.2019 по 21.06.2019 позивач прийняв 13 залізничних цистерн з пальним, які знаходились на коліях залізничної станції Дарниця та були вивантажені (злиті) на нафтобазі позивача пізніше у період з 01.07.2019-11.07.2019. Вказана обставина не є такою, що свідчить про здійснення позивачем реалізації пального, у тому числі й оптової.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає помилковими висновки відповідача про здійснення позивачем діяльності з реалізації пального без отримання ліцензії та заниження податкових зобов`язань з акцизного податку.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В. Чаку

Повний текст постанови складений 22.09.2025.