Справа № 500/5128/25
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/5128/25 пров. № А/857/36657/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Матковської З.М.

суддів- Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, в електронній формі, у місті Львові, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року про залишення заяви без розгляду у справі № 500/5128/25 за заявою Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРИНОКС" про стягнення коштів за податковим боргом (головуючий суддя першої інстанції Мірінович У.А., час ухвалення не вказано, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, місце ухвалення м. Тернопіль, дата складання повного тексту 29.08.2025),-

В С Т А Н О В И В:

29.08.2025 о 12:41 год. Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду в порядку статті 283 КАС України із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маринокс» (далі відповідач), в якій просило суд ухвалити рішення про стягнення з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Маринокс», та за рахунок готівки, що належить ТОВ «Маринокс» кошти у розмірі податкового боргу по платежу пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі - 223 624 19,48 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маринокс» про стягнення коштів за податковим боргом - залишено без розгляду.

Приймаючи вказану вище ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів регламентовані статтею 283 КАС України, згідно з якою, заява про стягнення податкового боргу подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі. Позивач вказаний строк пропустив, що і стало причиною залишення без розгляду заяви про стягнення коштів за податковим боргом.

Не погодившись із цією ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить цю ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо моменту, з якого у контролюючого органу виникає право на звернення із заявою в порядку ст. 283 КАС України. Тернопільський окружний адміністративний суд безпідставно визначив початок перебігу строку від дати надіслання податкової вимоги, тоді як чинне законодавство та судова практика Верховного Суду вказують, що відлік тридцятиденного строку здійснюється з моменту вручення платнику податків податкової вимоги або повернення її поштовим оператором. Відповідно, висновок суду про пропуск контролюючим органом процесуального строку є необґрунтованим і суперечить усталеній практиці.

ГУ ДПС у Тернопільській області з наведеного вбачає, свідчення вибірковості застосування норм права, порушення принципу правової визначності та ігнорування усталеного підходу до вирішення спірних правовідносин.

Виходячи із наведених підстав, апелянт просить апеляційний суд скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року та справу № 500/5128/25 направити на продовження розгляду до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Відзив на апеляційну скаргу товариство не подало. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Правовою та процесуально обумовленою підставою для звернення до суду податкового органу із заявою про стягнення коштів за податковим боргом є положення статті 283 КАС України.

Згідно з статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів щодо стягнення коштів за податковим боргом регламентовані статтею 283 КАС України.

Пунктом 5 частини першої статті 283 КАС України визначено, що провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Відповідно до частини другої статті 283 КАС України, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Згідно із частинами першої, другої та п`ятої статті 270 КАС України, на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283, 283-2 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами.

Днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про стягнення коштів за податковим боргом, є дата надіслання (вручення) платнику податкової вимоги.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, від 26 червня 2020 року у справі № 280/2993/19, від якої суд касаційної інстанції у встановленому процесуальним законом порядку не відступав вказано, що КАС України визначено те, що при розгляді категорії термінових справ днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг у справах, визначених статтею 283 КАС України, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (частина п`ята статті 270 КАС України).

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, податкова вимога №0-1900 від 14.07.2025 надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Маринокс" засобами поштового зв`язку 14.07.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, 30-ти календарний день з дня надіслання платнику податкової вимоги припав на 13.08.2025.

Відповідно, контролюючий орган мав право звернення із заявою в порядку статті 283 КАС України з 00 годин 00 хвилин 14.08.2025 по 00 годин 00 хвилин 15.08.2025.

Натомість, заява Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшла до суду 29 серпня 2025 року о 12 год. 41 хв.

У контексті наведеного, апеляційний суд уважає за необхідне зауважити, що встановлені законодавством процесуальні строки служать для дисциплінування учасників адміністративного судочинства та забезпечення своєчасного виконання вимог, передбачених КАС України. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на пропуск заявником присічного строку звернення із заявою та неможливість поновлення такого строку, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанцій про наявність підстав для залишення без розгляду заяви про стягнення податкового боргу, поданої в порядку статті 283 КАС України.

Апеляційний суд зазначає, що у цій справі обставиною, яка мала б зумовити звернення позивача до суду, є податкова вимога форми від 14 липня 2025 року № 0-1900 направлена відповідачу засобами поштового зв`язку 14 липня 2025 року, а до суду податковий орган звернувся 29 серпня 2025 року о 12 год. 41 хв, тобто з порушенням строків визначеного частиною другою статті 283 КАС України.

До аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду у постанові від 15 вересня 2025 року у справі № 140/701/25.

Таким чином, доводи наведені апелянтом у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованості висновків суду першої інстанцій і не містять належних аргументів щодо помилковості вибору судом першої інстанції процесуальних наслідків під час розгляду заяви контролюючого органу.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому, за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Враховуючи наведене вище в сукупності в контексті змісту встановлених фактичних обставин у цій справі, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованих висновків та ухвалив рішення, що відповідає вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року у справі № 500/5128/25 про залишення заяви без розгляду без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин