Справа № 160/4001/25
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2025 рокуСправа №160/4001/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
06.02.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 20.01.2025 року відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIIІ, із зарахуванням:
- до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1995 року по 04.03.1998 року згідно з дипломом НОМЕР_1 ;
- до страхового стажу період зайнятості згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 ;
- до пільгового стажу за Списком №2 період роботи на підприємстві «Комишівський психоневрологічний інтернат» з 01.01.2011 року по 31.08.2022 року (11 років 08 місяців), згідно з даними про спеціальний стаж у персональній відомості форми ОК-5.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що спірне рішення відповідача є протиправним та таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення.
Ухвалою від 02.02.2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою від 03.03.2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
31.03.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
20.01.2025 року позивач звернулась до пенсійного органу з заявою щодо призначення пенсії за віком.
Страховий стаж -20 років 11 місяців 20 днів.
Пільговий стаж по Списку №2 02 роки 03 місяці 05 днів.
Результати розгляду документів:
До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1995 року по 04.03.1998 року згідно з дипломом від 04.03.1998 року серії НОМЕР_1 та періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 07.09.1992 року серії НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці прізвище ( ОСОБА_2 ) згідно зі свідоцтвом про шлюб від 06.06.1998 року серії НОМЕР_3 не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ), а також відсутній підпис відповідальної особи.
Стаж обчислено згідно з реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).
До пільгового стажу враховано всі періоди.
Означене слугувало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Крім того, у п. 3 Порядку №637 зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
З копії трудової книжки ОСОБА_4 від 07.09.1992 року серії НОМЕР_2 встановлено наступне:
- запис №2: навчання в Бершадському медичному училищі з 01.09.1995 року по 04.03.1998 року (диплом ІД НОМЕР_4 від 04.03.1998 року);
- запис №3: 06.10.1999 року прийнята дільничною медичною сестрою терапевтичного відділення поліклініки;
- запис №4: 13.01.2000 року переведена палатною медсестрою гінекологічного відділення;
- запис №5: 04.07.2005 року звільнена за власним бажанням по догляду за дитиною до 14 років;
- запис №6: 11.07.2005 року прийнята медичною сестрою з випробувальним терміном 2 місяці (Камишівський психоневрологічний інтернат);
- запис №7: 12.08.2005 року переведена сестрою медичною;
- запис №8: 19.03.2024 року розпочато виплату допомоги по безробіттю;
- запис №9: 16.06.2024 року припинено виплату допомоги по безробіттю.
У оскаржуваному позивачем рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії зазначено, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1995 року по 04.03.1998 року згідно з дипломом від 04.03.1998 року серії НОМЕР_1 та періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 07.09.1992 року серії НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці прізвище ( ОСОБА_2 ) згідно зі свідоцтвом про шлюб від 06.06.1998 року серії НОМЕР_3 не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ), а також відсутній підпис відповідальної особи.
Суд звертає увагу на те, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даного періоду роботи та періоду навчання відповідачем до суду не надано.
З огляду на вищезазначені норми права, слід дійти висновку, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний пенсійний орган в межах наданих йому повноважень та відповідно до пенсійного законодавства повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності, роз`яснювати такій особі її права, а також надавати строк для усунення вказаних недоліків.
Варто зауважити, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.
Відсутність посилання чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивачка у той чи інший період її роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивачки, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 та від 16.04.2020 року у справі №159/4315/16-а .
Таким чином, періоди роботи згідно з трудовою книжкою та період навчання підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.
Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу за Списком №2 період роботи на підприємстві «Комишівський психоневрологічний інтернат» з 01.01.2011 року по 31.08.2022 року (11 років 08 місяців), згідно з даними про спеціальний стаж у персональній відомості форми ОК-5.
- з 11.07.2005 року по 31.12.2005 року;
- з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року;
- з 01.01.2007 року по 14.06.2007 року;
- з 01.08.2010 року по 30.09.2010 року;
- з 01.11.2010 року по 31.12.2010 року.
Як вбачається, період роботи з 01.01.2011 року по 31.08.2022 року не зарахований до пільгового стажу.
Позивач указує, що у неї наявне право на зарахування до стажу роботи по Списку №2 періоду роботи з 01.01.2011 року по 31.08.2022 року згідно з даними про спеціальний стаж у персональній відомості форми ОК-5.
Як зазначено судом вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 11.07.2005 року прийнята медичною сестрою з випробувальним терміном 2 місяці (Камишівський психоневрологічний інтернат); а з 12.08.2005 року переведена сестрою медичною. 19.03.2024 року розпочато виплату допомоги по безробіттю (записи трудової книжки №6-8).
Згідно з даними про спеціальний стаж у персональній відомості форми ОК-5 у період з 01.01.2011 року по 31.08.2022 року за позивача страхові внески сплачувались Камишівським психоневрологічним інтернетом / Комунальною установою «Комишівський психоневрологічний інтернат» (03190254).
Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зарахування до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 період роботи на підприємстві «Комишівський психоневрологічний інтернат» з 01.01.2011 року по 31.08.2022 року (11 років 08 місяців), згідно з даними про спеціальний стаж у персональній відомості форми ОК-5.
Щодо вимог про призначення пенсії суд вказує таке.
Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 року у справі №817/498/17 наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Враховуючи, що на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення пільговий та загальний стаж позивача було обраховано без врахування спірних періодів роботи, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо обрахунку пільгового стажу позивача.
Тому суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 пенсію від 20.01.2025 року відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIIІ.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу ч. 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з викладених вище підстав.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1995 року по 04.03.1998 року згідно з дипломом НОМЕР_1 та період зайнятості згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 ,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 період роботи на підприємстві «Комишівський психоневрологічний інтернат» з 01.01.2011 року по 31.08.2022 року (11 років 08 місяців), згідно з даними про спеціальний стаж у персональній відомості форми ОК-5.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIIІ, та прийняти обгрунтоване рішення.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко