Справа № 640/15374/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Файдюка В.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУ ПФ України в м. Києві), в якому просила:

- визнати протиправним відмову відповідача від 16 серпня 2022 року, відповідача про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком, відповідно до статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з моменту настання права 19 липня 2022 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд.

Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону № 3863-ІХ наказом ДСА України від 16 вересня 2024 року №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).

Пунктом 22 Порядку № 399 встановлено, що на підставі отриманих примірників протоколу та переліку судових справ відповідальною особою протягом семи робочих днів після завершення автоматизованого розподілу судових справ передаються судові справи до судів, визначених за результатами автоматизованого розподілу.

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399 справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року зазначену справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року вирішено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено відкрите судове засідання на 30 квітня 2025 року на 11 год. 30 хв.

У судове засідання учасники справи не прибули.

Розгляд справи відкладено на 13 травня 2025 року на 10 год. 00 хв.

У судове засідання, призначене на 13 травня 2025 року, учасники справи не прибули, заяв/клопотань про розгляд справи за їх відсутністю суду не подано.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року позов залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 КАС України ( у зв`язку з повторною неявкою позивача, повідомленого належним чином про дату, час та місце розгляду справи).

Не погоджуючись із ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року, 21 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що Луганським окружним адміністративним судом не надіслано на адресу позивачки ні ухвали суду про продовження розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, ні ухвали суду про судові засідання. Апелянт відмічає, що всі процесуальні питання можливо було вирішити без проведення судового засідання та врахувати віддаленість місця проживання позивачки до місця заходження суду. Позивач звернув увагу, що у нього виявили страшне захворювання, яке перешкоджає йому належним чином переміщуватись до віддалених місць. ОСОБА_1 наголосила на порушенні її прав, закріплених в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементів як мотивування судового рішення судом.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року продовжено строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року - скасувати, виходячи з такого.

З ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 вбачається, що позов залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 КАС України.

Постановляючи вказане судове рішення суд виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що повістки про виклик позивача до суду в адміністративній справі від 11 квітня 2025 року (про виклик на 30 квітня 2025 року) та від 30 квітня 2025 року (про виклик на 13 травня 2025 року) надсилалися йому судом за електронною адресою, зазначеною в позовній заяві.

Разом із цим, в матеріалах справи відсутні докази як направлення, так і отримання представником позивача повістки-повідомлення поштовим зв`язком.

Отже, доказів отримання судової повістки-повідомлення позивачем або його представником, чи належних документів, які б засвідчили факт надіслання такої повістки позивачу або його представнику матеріали справи не містять.

Як вже встановлено вище, в матеріалах справи є докази направлення та доставлення повісток про те, що розгляд справи відбудеться об 11:30 30 квітня 2025 року та 10:00 13 травня 2025 року, позивачу на його електронну адресу вказану у позовній заяві ().

Верховний Суд вже викладав правову позицію щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце проведення судового засіданні, зокрема, у постанові від 08 липня 2021 року у справі №0940/1584/18 суд зазначив таке.

Згідно з частиною першою статті 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:

1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;

2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу (частина третя статті 124 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 126 КАС України у випадку відсутності у адресата офіційної електронної адреси повістка вручається під розписку. Повістка може бути вручена безпосередньо в суді. Суд може за згодою учасника справи видати йому повістку для вручення іншій особі, яка викликається до суду.

Статтею 124 КАС України встановлено загальне правило здійснення судового виклику осіб, які беруть участь у справі, шляхом надсилання повісток на їх адреси рекомендованою кореспонденцією або кур`єром зі зворотною розпискою. Доказом вручення повістки, а відтак і доказом повідомлення особи про дату, час і місце судового розгляду справи, є зворотна розписка в отриманні повістки, підтверджена підписом, зокрема відповідної службової особи (в разі направлення повістки юридичній особі).

Згідно з частиною першою статті 129 КАС України за письмовою заявою учасника судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, текст повістки надсилається йому судом електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв`язку на відповідну адресу електронної пошти, номер факсу, телефаксу, телефону, зазначені у відповідній письмовій заяві.

Конституційний Суд України у рішенні від 13 грудня 2011 року у справі №17-рп/2011 (справа за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України), вирішуючи питання щодо конституційності положень статті 38 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), яка кореспондується зі статтею 129 КАС у чинній редакції, стосовно виклику до суду шляхом надсилання тексту повістки електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою вказав, що такий порядок є обов`язковим лише для суб`єктів владних повноважень, а стосовно інших осіб - виключно за їх вибором.

За висновком Конституційного Суду законодавець у такий спосіб розширив зміст процесуального права особи на отримання повідомлення про виклик до суду, встановивши додаткові можливості особи отримувати таке повідомлення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у справі, яка розглядається, відсутня заява позивача про надсилання тексту повістки електронною поштою.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не була повідомлена про розгляд справи в судових засіданнях, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Враховуючи встановлені вище обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, допустив порушення норм процесуального права, яке в силу імперативного припису статті 320 КАС є обов`язковою підставою для скасування судового рішення із направленням справи до цього ж суду для продовження розгляду.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 22 січня 2025 року у справі №380/9422/21, від 10 квітня 2024 року у справі №454/1883/22, від 08 липня 2021 року у справі №0940/1584/18.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно пункту 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про залишення позову без розгляду було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року - скасувати.

Справу направити до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді О.В. Епель

О.В. Карпушова

Повне рішення виготовлено 23 вересня 2025 року.