Справа № 538/1666/25
Суддя: Цімбота Л. Г.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/1666/25
Провадження № 2-а/538/43/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря Криворучко В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Волторніст Сергій Іванович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Волторніст С.І., від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відділу № 2 ІНФОРМАЦІЯ_1 і просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ОСОБА_2 Відділу № 2 ІНФОРМАЦІЯ_1 № 380 від 09.08.2025 р. про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо позивача. В обґрунтування позову вказує, що 3.07.2025 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 380 за порушення правил військового обліку, відповідальність за яке передбачене ст. 210-1 КУпАП. На підставі вказаного протоколу керівником відповідача було винесено постанову № 380 від 09.08.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. При цьому були допущені грубі порушення процедури притягнення до відповідальності, а саме складання протоколу за відсутності повноважень, адже згідно чинного законодавства на даний час було змінено ст. 258 КУпАП, яка визначає, що випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема, коли особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначає, що відповідач 30.07.2025, тобто після набрання чинності зазначеними змінами, склав відносно ОСОБА_1 протокол, проте такі дії є прямим порушенням встановленої законом процедури, на той час відповідач втратив повноваження на складання протоколу в разі неявки особи і був зобов`язаний діяти виключно шляхом винесення постанови. Спірна постанова була винесена 09.08.2025 без участі позивача, це обмежило права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП. Також посилався на обставини, що позитивно характеризують ОСОБА_1 та свідчать про відсутність у нього умислу на ухилення від виконання військового обов`язку, адже ОСОБА_1 є батьком трьох неповнолітніх дітей, його ще й було визнано обмежено придатним, 04.08.2025 він пройшов медичну комісію, і має безумовну підставу для відстрочки від мобілізації як багатодітний батько.

Ухвалою судді Лохвицького районного суду від 08.09.2025 за вказаним адміністративним позовом відкрите провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Волторніст С.І. позовні вимоги підтримали.

Також до суду з`явився представник ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 30.07.2025 р. відносно ОСОБА_1 головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення № 380, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . 19.08.2022 року ОСОБА_1 був визнаний обмежено придатним до військової служби. ОСОБА_1 будучи обмежено придатним у встановлений законом термін до 05.06.2025 не пройшов військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до військової служби, тим самим під час особливого періоду, порушив вимоги абз.1 ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Зазначено, що ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбудеться о 14 год. 00 хв. 09.08.2025 року. Також у відповідній графі протоколу мається запис, виконаний ОСОБА_1 : "згідно ст. 63 Конституції України від пояснень відмовляюсь" (а.с.14).

09.08.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 винесено постанову № 380 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . 19.08.2022 року ОСОБА_1 був визнаний обмежено придатним до військової служби. ОСОБА_1 будучи обмежено придатним у встановлений законом термін до 05.06.2025 не пройшов військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до військової служби, тим самим не виконав вимоги абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього штраф в сумі 17000,00 грн (а.с.10).

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" органи військового управління - Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, Генеральний штаб Збройних Сил України, інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), з`єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, а також територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно п. 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154:

"Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки

Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки."

За приписами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Суд зазначає, що оскільки відділ № 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_3 та не являється окремою юридичної особою, тому відповідно до ст. 43 КАС України він (відділ) не має адміністративної процесуальної правосуб`єктності та не може виступати самостійним відповідачем по справі, більше того, спірна постанова винесене посадовою особою саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , а не його 2-го відділу.

Натомість, належним відповідачем, рішення якого оскаржує позивач у цій справі, має бути ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, проте останній не був визначений позивачем як відповідач у розгляді цієї адміністративної справи, та про його залучення як співвідповідача ні позивач, ні його представник клопотання не заявляли.

Отже, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.

За приписами статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Водночас, обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє у позові до неналежного відповідача та може прийняти рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача, в разі вирішення питання про його заміну чи залучення співвідповідача.

Враховуючи, що позивач при складанні позову та під час розгляду справи в суді користувався правничою допомогою, яка надавалася адвокатом Волторністом С.І., суд не вбачав підстав для з`ясування питання можливості заміни відповідача, або залучення співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 - з власної ініціативи.

Враховуючи, що суд позбавлений можливості залучити до участі у справі як співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд уважає, що у цьому випадку слід відмовити позивачу у задоволенні позову до відділу № 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 з підстав пред`явлення його до неналежного органу.

Одночасно суд звертає увагу, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте вже до належного відповідача, із заявою про поновлення строку на звернення до суду у разі необхідності.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 73-76, 77, 79, 229, 243, 244, 245, 246, 257, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Волторніст Сергій Іванович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно -телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення складено 23 вересня 2025 року.

Суддя Лохвицького

районного суду Людмила ЦІМБОТА