Справа № 694/3098/24
Суддя: Смовж О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/3098/24
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Кенчадзе Т.Т.,

представника відповідача Скоромного В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

26 листопада 2024 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 369 від 18 листопада 2024 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 18 000 грн за неприбуття 28.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою № 4888. При отриманні повістки позивач надав посадовій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 пояснення, що має відстрочку та зобов`язався прибути за повісткою. Так, 29.10.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомив, що має право на відстрочку. В приміщенні кабінету № 74 повідомили, що потрібно пройти ВЛК і лише після цього подати документи на відстрочку. Затративши півдня 29.10.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 та не подавши документи, ОСОБА_1 пішов збирати документи про стан здоров`я для ВЛК. 07.11.2024 позивач звернувся за направленням на ВЛК та ще раз подав документи на відстрочку, однак документи не прийняли, оскільки повідомили про запис через електронну чергу. В подальшому розпочавши проходження ВЛК, 09.11.2024 поштою направив заяву про надання відстрочки. 12.11.2024 заява отримана ІНФОРМАЦІЯ_4 . ВЛК пройшов 11.11.2024 та подав документи до ІНФОРМАЦІЯ_3 для виготовлення військово-облікового документу, який видано 12.11.2024, тобто до винесення оскаржуваної постанови. Проте, 13.11.2024 додому до позивача приїхали працівники поліції, повідомивши, що позивач перебуває у розшуку, доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де складено адміністративний протокол № 369.

Посилаючись на такі та інші обставини, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 03.12.2024 відкрито провадження у справі.

10.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 подано до суду відзив на адміністративний позов у справі № 694/3098/24.

У відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі, зазначаючи позицію РТЦК, про те, що навіть якщо військовозобов?язаний ОСОБА_1 мав поважну причину неявки і не зміг з?явитися у визначену дату прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , він повинен був не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Такі дії позивачем вчинені не були, адже громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 через 16 днів після дати зазначеної у повістці, і навіть тоді не надав документів, що підтверджували поважну причину не явки по повістці. Згідно пояснень ОСОБА_1 він займався документами про відстрочку у кабінеті № 74 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте станом на сьогодні оформленої та діючої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не має. Отже, військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 були вжиті всі дії щодо дотримання прав громадянина ОСОБА_1 , а саме: належне його повідомлення про місце та час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності з метою реалізації права на захист. Зважаючи на вищевказане, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 дотримано всі вимоги законодавства при розгляді справі про вчинення адміністративного правопорушення, в діяннях громадянина ОСОБА_1 , наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а тому суб?єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього постанову № 369 від 18.11.2024 про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є законною та прийнятою в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Розпорядженням керівника апарату Сінькевича М.В. від 05.03.2025 № 58 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з тим, що рішенням ВРП від 15.01.2025 суддю ОСОБА_3 відсторонено від здійснення правосуддя.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 справу передано для розгляду судді Смовж О.Ю.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю. від 06.03.2025 адміністративну справу прийнято до провадження, визначено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_3 оригінали матеріалів про адміністративне правопорушення, на підставі яких винесена постанова № 369 від 18.11.2024.

В судовому засіданні 08.09.2025 позивач ОСОБА_1 підтримав викладену позицію у позові, та пояснив, що дійсно 28.10.2024 отримав повістку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак мав право на відстрочку у зв`язку із навчанням. 29.10.2024 знову прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте документи не прийняли. В подальшому дали направлення на ВЛК, яку він пройшов. Витративши два тижні на проходження ВЛК та спроби подати документи на відстрочку дізнався, що перебуває в розшуку. Вважає, що дотримався вимог законодавства про мобілізацію та зі свого боку сумлінно пройшов ВЛК за виданим РТЦК направленням, жодного умислу на порушення не мав, у день, призначений за повісткою, з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте ніхто не вийшов до нього, нічого не вручав, у зв`язку з чим дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 вважає грубим порушенням та підставою для скасування постанови. Також у судовому засіданні надав військово-обліковий документ, та продемонстрував у додатку Резерв + інформацію, внесену 31.08.2025, де зазначено, що ОСОБА_1 має відстрочку на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23, відстрочка надана до 28.02.2026. Дата уточнення даних: 12.11.2024, дата ВЛК: 11.11.2024.

Представник відповідача Скоромний В.В. в судовому засіданні 08.09.2025 надав оригінали матеріалів справи № 369 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та підтримав пояснення, надані у відзиві на позовну заяву. У підсумку покладався на розсуд суду при прийнятті рішення у справі.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Оцінюючи обставини, встановлені у даній справі, суд виходить із змісту статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до частини першої цієї ж статті передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 18.11.2024 відносно ОСОБА_1 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 369, відповідно до мотивувальної частини якої значиться: «отримав повістку № 4888 від 28.10.2024 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 29.10.2024, про що поставив свій особистий підпис. Відповідно до рапорту офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 від 11.11.2024, на вказану дату не прибув, про причини неприбуття не повідомив, і таким чином своїми умисними діями, що виразилися у тривалому неперервному невиконанні обов`язків, передбачених та покладених на нього законом, а саме невиконання вимог ч. 2 ст. 17ЗУ «Про оборону України», абзацу 7 ч. 3, абзацу 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», абзацу 1 ч. 1 та абзацу 7 ч. 3 ст 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та далі вказано, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 18 000, 00 грн.

У протоколі № 369 про адміністративне правопорушення значиться, що ОСОБА_1 отримав повістку № 4888 від 28.10.2024 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 29.10.2024, про що поставив свій особистий підпис, на вказану дату не прибув, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться о 09:00 год 18.11.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет № 1.

У поясненні до протоколу ОСОБА_1 зазначив: «я прибув з документами про відстрочку в кабінет № 74, я не був проінформований, що по повістці потрібно десь відмічатися».

11.11.2024 складено рапорт офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_5 про вручення 28.10.2024 повістки гр. ОСОБА_1 для уточнення своїх персональних даних, згідно якої зазначена особа зобов`язалася прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 29.10.2024. Даний громадянин у визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув.

Також судом встановлено в судовому засіданні, що позивач 29.10.2024 з`явився за повісткою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.10.2024, в подальшому повністю пройшов ВЛК за направленням ІНФОРМАЦІЯ_3 , та надав висновок для виготовлення військово-облікового документу.

До справи позивачем в судовому засіданні також надано військово-обліковий документ Резерв +, сформований 31.08.2025, де зазначено, що ОСОБА_1 має відстрочку на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23, відстрочка до 28.02.2026. Дата уточнення даних: 12.11.2024, дата ВЛК: 11.11.2024.

З наданого документу слідує, що ВЛК пройдено 11.11.2024, дані уточнено вчасно - 12.11.2024.

Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_4 18.11.2024, маючи у віданні наявну інформацію, винесено оскаржувану постанову № 369 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Окрім того, суду доведено, що у день, зазначений у повістці від 28.10.2024, а саме: 29.10.2024 ОСОБА_1 з`явився у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився в кабінеті 74, отримав направлення для проходження ВЛК. Таких обставин представником ІНФОРМАЦІЯ_3 не спростовано, а навпаки зазначено, що позивача не обліковували в журналі відвідувачів, оскільки на той час його обов`язкове ведення не передбачалося.

Відтак, обставини неявки ОСОБА_1 за повісткою від 28.10.2024 суду відповідачем не доведені.

Виходячи з таких обставин, а також наявних у справі доказів, суд дійшов переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відсутня, оскільки він продемонстрував добросовісну та свідому поведінку по відношенню до військового обов`язку, мав право на відстрочку (згідно довідки №1323/2024 від 23.10.2024 є студентом Академії HUMANITAS, термін навчання 01.10.2024 30.11.2027), з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , пройшов ВЛК, надав документи на відстрочку, у зв`язку з чим не мав умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи у своєму розпорядженні відомості про те, що ОСОБА_1 має право на відстрочку складено протокол та згодом винесено оскаржувану постанову, дійшовши передчасного висновку про наявність усіх ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так, статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим адміністративне стягнення накладено на позивача необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

У даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_4 не вжив заходів для повного з`ясування обставин справи та виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону, тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №369 від 18 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення №369 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом безспірного списання коштів з ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 );

Відповідачі:

1) ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

2) ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення складено 12.09.2025 о 15:30 год.

Суддя О.Ю. Смовж