Справа № 280/6288/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 вересня 2025 року Справа № 280/6288/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті пенсії в розмірі 180099, 41 грн., що підлягала виплаті її чоловіку, ОСОБА_3 , на виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі №280/11783/21 та від 07 лютого 2024 року у справі № 280/9190/23, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_2 виплату пенсії в розмірі 180099, 41грн. (сто вісімдесят тисяч дев`яносто дев`ять грн. 41 коп.), що підлягала виплаті її чоловіку, ОСОБА_3 , на виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі №280/11783/21 та від 07 лютого 2024 року у справі № 280/9190/23, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Позовну заяву мотивовано тим, що чоловік позивача ОСОБА_3 за життя перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату недоотриманої її чоловіком за життя суми доплати до пенсії. Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту спільного проживання разом із померлим ОСОБА_3 .

Вважаючи вказаний висновок відповідача протиправним позивач звернувся до суду з відповідним позовом

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

15 серпня 2025 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду засобами системи Електронний суд надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Відповідач не згоден з позовними вимогами в повному обсязі. Вказує, що після смерті ОСОБА_3 залишалась недоотримана пенсія нарахована за рішеннями суду від 10 січня 2022 року у справі № 280/11783/21, у розмірі 180099,41 грн. При вирішенні питання про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 слід керуватися Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що є спеціальним нормативно-правовим актом для правовідносин, які виникли в даній справі. Позивач в позовній заяві безпідставно надав перевагу положенням Цивільного Кодексу України та законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не врахувавши, що померлий отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262 (надалі Закон № 2262) та саме норми цього Закону мають застосовуватися до правовідносин, які виникають з приводу недоотриманої пенсії ОСОБА_3 . Приписами частини 1 статті 61 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначено, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними, у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Норми статті 61 Закону №2262 є чинними, тому є обов`язковими для застосування всіма фізичними та юридичними особами, зокрема й судами при вирішенні спорів про право на недоотриману пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера. Отже законодавством не передбачено, можливості спадкування недоотриманих сум пенсій військовослужбовців. Також, звертає увагу суду на те, що у справі № 280/11783/21, стороною був саме ОСОБА_3 , а не його дружина ОСОБА_4 , а тому стягувачем, тобто на чию користь виконується рішення, був саме померлий. Виходячи з цього ОСОБА_4 набуде право на отримання нарахованої ОСОБА_3 суми пенсії лише у тому разі, коли на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області буде покладено виконання відповідних зобов`язань в порядку, передбаченим чинним законодавством. Відповідач просить відмовити задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була дружиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 отримував пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі № 280/11783/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_3 з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі довідки №33/28-2493 від 04 листопада 2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області».

Також, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 280/9190/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести нарахування та виплату ОСОБА_3 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з моменту припинення такої виплати внаслідок проведеного перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року по справі № 280/11783/21.

На виконання вищезазначених рішень суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3 та донараховано пенсії на суму 180 099,41 грн.

Донараховані суми пенсії ОСОБА_3 не виплачено.

Згідно Свідоцтва про смерть від 18 квітня 2025 року Серії НОМЕР_2 виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У травні 2025 року ОСОБА_4 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про виплату їй сум заборгованості, нарахованих ОСОБА_3 по справам №№ 280/11783/21 та № 280/9190/23.

Листом від 09 травня 2025 року № 0800-0405-8/56392 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомлено позивачу про необхідність надання документу на підтвердження факту позивача із ОСОБА_3 станом на дату його смерті.

17 червня 2025 року ОСОБА_4 повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про виплату їй сум заборгованості, нарахованих ОСОБА_3 по справам №№ 280/11783/21 та № 280/9190/23.

Однак, листом від 11 липня 2025 року за № 11819-10924/М-02/8-0800/25 позивачу відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку із неможливістю встановити факт спільного проживання позивача із ОСОБА_3 станом на день смерті за наданим пакетом документів.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у виплаті позивачу сум заборгованості по справам №№ 280/11783/21 та № 280/9190/23 позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно статті 1 Закону № 2262-XII члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 61 зазначеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разів трати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Зміст статті 61 Закону № 2262-XII узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Так, згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Отже, Закон № 2262-XII визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-XII зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Такі висновки зроблено Верховним Судом також у постановах від 01 травня 2023 року у справі № 520/926/21 та від 27 вересня 2023 року у справі № 420/16546/21.

Згідно з частиною 2, частини 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 була дружиною ОСОБА_3 та проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідками про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи від 08 серпня 2023 року № 2303- та від 15 серпня 2023 року № 2303-.

Вказані довідки видані позивачу та ОСОБА_3 на підставі паспортних даних та містять інформацію стосовно реєстрації позивача та ОСОБА_3 за адресю АДРЕСА_3 .

Суд не погоджується із доводами представника відповідача стосовно того, що надані довідки не підтверджують факт спільного проживання позивача із ОСОБА_3 , оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження скасування таких довідок чи наявності у них не достовірних даних стосовно місця реєстрації чи фактичного проживання, а відповідачем не вказано який саме документ позивач мала надати разом із заявою із посиланням на нормативно-правовий факт, який встановлює зміст та форму такого документу.

Окрім того, суд враховує, що з огляду на те, що місце реєстрації позивача та ОСОБА_3 наразі перебуває на тимчасово окупованій території позивач позбавлена надати інший документ, аніж довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач як дружина померлого ОСОБА_3 вперше у травні 2025 року звернулася до пенсійного органу з заявою про виплату нарахованої та недоотриманої заборгованості по пенсії, яка виникла в результаті проведених на виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду по справам №№ 280/11783/32, 280/9190/23 перерахунків пенсії померлого, який отримував таку відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Тобто, позивач своєчасно звернулася з заявою про виплату недоотриманої пенсії, у виплаті якої ГУ ПФУ в Запорізькій області відмовив листом від 09 травня 2025 року № 0800-0405-8/56392.

Таким чином, позивач як дружина померлого пенсіонера, звернувшись до відповідача в межах 6 місяців після смерті такого, в порядку статті 61 Закону № 2262-XII має право на отримання виплату недоотриманої пенсії.

Тому дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо відмови позивачу у виплаті недоотриманої пенсії нарахованої на виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду по справам №№ 280/11783/32, 280/9190/23 є протиправними.

Таким чином, наслідком встановлення протиправності дій відповідача є зобов`язання останнього здійснити позивачу виплату доплати, що підлягала виплаті ОСОБА_3 , на виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду 280/11783/32, 280/9190/23, і залишилася недоодержаною зв`язку з його смертю.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до приписів частини третьої статті 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті доплати, що підлягала виплаті її чоловіку, ОСОБА_3 на виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 280/11783/21 та від 07 лютого 2024 року у справі № 280/9190/23, і залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_2 виплату доплати, що підлягала виплаті ОСОБА_3 , на виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 280/11783/21 та від 07 лютого 2024 року у справі № 280/9190/23, і залишилася недоодержаною зв`язку з його смертю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 24 вересня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов