Справа № 400/12095/24
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/12095/24

Головуючий І інстанції: Бульба Н.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Коваля М.П., Скрипченка В.О.,

за участю секретаря - Брижкіної І.О., представника позивача (апелянта) - адвоката Лакотош Д.В. та представника відповідача Клюцевської С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Стройсервіс-Чорномор 22» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року (м.Миколаїв, дата складання повного тексту рішення суду - 08.05.2025р.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Стройсервіс-Чорномор 22» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

23.12.2024р. ТОВ «Стройсервіс-Чорномор 22» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ДПС у Миколаївській області, в якому просило суд визнати незаконним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.10.2024р.:

- №703 - про застосування штрафу у розмірі 3400 грн. - за відсутність складення та/або реєстрації податкових накладних;

- №703 - про збільшення грошового зобов`язання та застосування штрафних санкцій на загальну суму 1236,25 грн. (з яких 989 грн. за податковими зобов`язаннями, 247,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

- №703 - про зменшення «від`ємного значення» суми податку на додану вартість на суму 45073145 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області є неправомірними та безпідставними, оскільки ґрунтуються на помилкових висновках документальної позапланової виїзної перевірки, що були зроблені без повного дослідження і врахування всіх наявних у Товариства первинних документів та актів інвентаризації. Крім цього, позивач наголошує на тому, що має в наявності усі необхідні документи, які достовірно підтверджують правомірність декларування від`ємного значення, однак через їх велику кількість, співробітники контролюючого органу, які проводили спірну перевірку, фактично відмовилися від їх дослідження та не врахували їх при прийнятті спірних рішень.

Представник відповідача, у свою чергу, надав до суду першої інстанції письмовий відзив, в яких позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року (ухвалене у відкритому судовому засіданні) у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Стройсервіс-Чорномор 22» - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням суду першої інстанції, представник позивача 04.06.2025р. подав апеляційну скаргу (на 25 арк.), в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення було грубо порушено норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим, просив скасувати немотивоване рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.05.2025р. (на 4 акр.) та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга підприємства позивача також мотивована й порушенням відповідачем порядку складення запиту про надання інформації та її документального підтвердження, який безпосередньо регламентовані виключно п.73.3 ст.73 ПК України. Так, як зазначає позивач, запит про надання інформації підписується керівником (його заступником чи уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, що запитується, а також перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу. Однак, запити відповідача від 29.08.2024р. №1, від 03.09.2024р. №2, від 09.09.2024р. №3, що були надіслані на адресу позивача контролюючим органом, не в повній мірі відповідають передбаченим у п.73.3 ст.73 ПК України вимогам. Таким чином, посилаючись на порушення відповідачем вказаних вище вимог, позивач вважає, що був звільнений від обов`язку надання відповідей на такий запит.

При цьому, позивач зазначає, що листами від 05.09.2024р. №05/01 та від 09.09.2024р. №09/01 відповідачу були надані інформація з копіями документів, що витребовувалися та були наявні у ТОВ «Стройсервіс-Чорномор 22» на момент перевірки.

Також, позивач наголосив й на тому, що при зверненні до суду з позовними вимогами з зазначених у позові підстав, йому вочевидь було відомо, що предметом доказування є спірний акт перевірки, запити та відповіді на них, акт відмови у наданні документів, тобто питання процедури проведення перевірки. Т.б. предметом доказування по даному позову позивач реальність господарських операцій не ставив, оскільки податковим органом, в свою чергу, цей факт також не ставився під сумнів.

23.06.2025р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025р. та від 01.07.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції на 06.08.2025р.

26.06.2025р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідач заперечував проти її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

07.07.2025р. до суду апеляційної інстанції надійшли додаткові письмові пояснення представника позивача (на 19 арк., до яких в електронному вигляді було долучено реєстри отриманих і складених податкових накладних та копії інвентаризаційних описів ТМЦ, на які ні відповідач, ні суд 1-ї інстанції, жодної уваги не звернув та не надав їм жодної оцінки), в яких більш детально конкретизував свою правову позицію і доводи апеляційної скарги та мотивовано наполягав на її задоволенні.

У судових засіданнях суду апеляційної інстанції 06.08.2025р. і 17.09.2025р. представник позивача (апелянта) підтримав апеляційну скаргу та мотивовано наполягав на її задоволенні.

Представник ГУ ДПС у Миколаївській області у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та відповідно, наполягав на залишенні її без задоволення.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, а також виступи сторін, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про наявність належних і достатніх підстав для її часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Позивач - ТОВ «Стройсервіс-Чорномор 22» () зареєстрований 03.11.2022р. як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Видами діяльності ТОВ «Стройсервіс-Чорномор 22» за КВЕД є: 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.19 - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 52.29 - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 52.10 - складське господарство; 73.20 - дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 27.40 - виробництво електричного освітлювального устатковання; 31.09 виробництво інших меблів.

В період з 29.08.2024р. по 06.09.2024р. посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області, на підставі наказу від 28.08.2024р. №1150-п, виданого на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 глави 8 розділу ІІ, з урахуванням вимог пп.69.35 п.69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ ПК України, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Стройсервіс-Чорномор 22» стосовно дотримання податкового законодавства при декларуванні «від`ємного значення» з ПДВ за липень 2024р. у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.08.2024р. №.

В ході проведення перевірки посадовими особами контролюючого органу на адресу ТОВ «Стройсервіс-Чорномор 22» було направлено 2 запити про надання документів від 29.08.2024р. №1 та від 03.09.2024р. №2 стосовно надання письмових пояснень та первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують задекларовані Товариством показники декларації з ПДВ за липень 2024р.

Потім, після закінчення перевірки, т.б. 09.09.2024р., перевіряючими, не зважаючи на відповідь позивача на 2 попередні запити від 05.09.2024р., на адресу підприємства було направлено ще й 3-й аналогічний запит, який фактично був проігнорований позивачем, оскільки не відповідав вимогам п.73.3 ст.73 та п.85.4 ст.85 ПК України.

13.09.2024р. за результатами проведеної документальної позапланової перевірки, посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області складено Акт №15109/14-29-07-03/44842154, відповідно до висновків якого, перевіркою встановлено порушення платником податків вимог чинного законодавства, а саме:

- п.189.1 ст.189, абз.«г» п.п.198.5, 198.6 ст.198, п.п.200.1,200.2, ст.200 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ за липень 2024р. - на суму 989 грн.;

- п.189.1 ст.189, абз.«г» п.п.198.5, 198.6 ст.198, п.200.1, абз.«в» п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого, завищено суму «від`ємного значення» з ПДВ за липень 2024 року - на суму 45073145 грн;

- п.п.201.1 та 201.10 ст.201 ПК України, оскільки платником не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних за липень 2024р. податкову накладну на обсяг постачання (без ПДВ) 225290930 грн. (з яких ПДВ 45058186 грн.).

Так, зі змісту акту перевірки видно, що згідно наданих до перевірки документів та аналізу баз даних ДПС України, співробітниками контролюючого органу було встановлено, що підтвердити документальне оформлення наявності на зберіганні залишків ТМЦ на складських орендованих приміщеннях, які були придбані ТОВ «Стройсервіс-Чорномор 22» у своїх контрагентів-платників ПДВ, по яким було сформоване «від`ємне значення» з ПДВ (декларації за липень 2024р.) в розмірі 45 058 186 грн. неможливо.

Зокрема, як вказано у спірному акті перевірки, ТОВ «Стройсервіс-Чорномор 22» не надало до перевірки картки складського обліку матеріалів (типова форма №М-12), у яких би мали заповнюватися реквізити, які характеризують місця зберігання матеріалів (стелажі, комори), накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів типової форми №М-11, інші затверджені підприємством (наказами, розпорядженнями тощо) первинні документи щодо введення складського обліку ТМЦ на тих чи інших орендованих складських приміщеннях, тобто, господарські операції з обліку надходження, переміщення та вибуття запасів не оформлювались.

Крім того, в цьому Акті вказано, що позивачем також не було надано до перевірки й регістри бухгалтерського обліку по субрахунку 281 «Товари на складі» в розрізі орендованих складських приміщень, у зв`язку із чим, ідентифікувати надходження/вибуття ТМЦ з того чи іншого складу, визначити їх залишки ТМЦ та відображення таких операцій в бухгалтерському обліку теж неможливо.

Далі, у зв`язку з ненаданням підприємством усіх запитуваних документів (без конкретизації), перевіряючими, не зважаючи на відповідь позивача від 05.09.2024р. (з витребуваними документами) на 2 запити, було складено акти щодо ненадання документів до документальної позапланової виїзної перевірки в повному обсязі від 05.09.2024р. №989/14-29-07-03/44842154 і від 06.09.2024р. №1002/14-29-07-03/44842154.

В подальшому, т.б. 08.10.2024р., на підставі вказаного вище Акту перевірки, уповноваженою особою ГУ ДПС у Миколаївській області були винесені податкові повідомлення-рішення:

- №703 - про застосування штрафу у розмірі 3400 грн. - за відсутність складення та/ або реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 45058186 грн. (обсяг постачання без ПДВ 225290930 грн.);

- №703 - про збільшення грошового зобов`язання та застосування штрафних санкцій на загальну суму 1236,25 грн.;

- №703 - про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 45073145 грн.

Не погодившись з вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, однак ДПС України своїм рішенням від 13.12.2024р. відмовила у задоволенні зазначеної скарги.

Не погоджуючись із вказаними вище висновками акту податкової перевірки та прийнятими на їх підставі спірними податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Миколаївській області, позивач звернуся до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи у задоволенні позову, суд 1-ї інстанції, формально відмовивши у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи, розглянувши справу за одне судове засідання (тривалістю 1 годину), без опису, дослідження та оцінки доказів та матеріалів інвентаризації, виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірних рішень податкового органу.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них та додаткові докази, не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх необґрунтованими та взагалі немотивованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як визначено ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто із урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення (або вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; із дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема із дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, як видно з положень п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, з 01.01.2011р. він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Як передбачено пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім НБУ), у т.ч. після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У відповідності ж до положень п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Як слідує зі змісту п.п.14.1.36. п.14.1 ст.14 ПК України, «господарська діяльність» - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як видно зі змісту приписів п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, «податковий кредит» - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

А як слідує з норм пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України, «бюджетне відшкодування» - відшкодування «від`ємного значення» податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника.

Як передбачено приписами п.198.1 ст.198 ПК України, до «податкового кредиту» відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у т.ч. у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

У відповідності до п.198.2. ст.198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з п.187.8 ст.187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до п.187.9 ст.187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у т.ч. інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з ЄРПН, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних /розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН згідно з п.201.16 ст.201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з пп.201.16.4 п.201.16 ст.201 цього Кодексу. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних /розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України, сума ПДВ, яка підлягає сплаті до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкових зобов`язань за звітний період і сумою податкового кредиту.

Якщо «податковий кредит» перевищує «податкові зобов`язання», утворюється «від`ємне значення ПДВ». Це значення може бути використане платником для зменшення свого податкового боргу з ПДВ, зокрема, і в частині боргу, який розстрочено або відстрочено (п. «а» п.200.4 ПКУ). Використання такого права відображається в рядку 20 податкової декларації з ПДВ. Якщо від`ємне значення використовується для зменшення боргу сума зазначається також у рядку 20.1 декларації. Ця сума повинна відповідати даним графи 8 таблиці 1 Додатка 2 (Д2) до декларації.

Крім того, як чітко визначено цим п.200.4 ст.200 ПК України, при «від`ємному значенні» суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у т.ч. розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Так, як загально відомо, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій - є «первинні документи». Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999р. №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Так, як чітко визначено у статті 1 цього Закону №996-ХІУ, «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Як вказано у ст.9 даного Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При чому, необхідно зауважити, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Аналогічне «визначення» первинних документів надано і більш конкретизовано в п.п.2.1,2.2,2.4,2.5,2.13,2.14 п.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» (затв. наказом МФ України від 24.05.1995р. №88, зареєстр. в МЮ України 05.06.1995р. за №168/704).

При цьому, варто вказати, що відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних, несуть особи, які безпосередньо склали та підписали ці первинні документи.

Як передбачено нормами п.20.1.9. п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи, визначені у пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення «інвентаризації» основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.

Відповідно до вимог п.44.1. ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

А у відповідності до норм п.44.3 ст.44 ПКУ, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше: пп.44.3.1) 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю, відповідно до ст.ст.39,392, п.141.4 ст.141 цього Кодексу; пп.44.3.2) 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними п.133.1 ст.133, пп.133.2.2 п.133.2 та п.133.4 ст.133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з пп.44.3.1 цього пункту; пп.44.3.3) 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту; пп.44.3.4) 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.

Так, ч.ч.1,2 ст.10 Закону України №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», визначено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації активів визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно із законодавством.

Як загально відомо, правила проведення інвентаризації для юридичних осіб, в т.ч. обов`язкові випадки її проведення та оформлення результатів інвентаризації безпосередньо визначені «Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань» (затв. Наказом МФУ від 02.09.2014р. №879).

Так, як слідує зі змісту норм п.5 розділу І вказаного Положення №879, інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються:

- виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів;

- установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку;

- виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення;

- виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

Пунктом же 7 даного Положення №879 визначено усі випадки обов`язкового проведення інвентаризації, зокрема на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках, інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.

Як встановлено приписами п.1 розділу ІІ даного Положення, для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У тих випадках, коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно.

За рішенням керівника підприємства до складу інвентаризаційної комісії можуть бути включені члени ревізійної комісії господарського товариства.

У разі ж проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Як передбачено п.14 розділу ІІ цього ж Положення №879, інвентаризаційні описи, акти інвентаризації, звіряльні відомості оформлюються відповідно до вимог, установлених «Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» (затв. наказом МФ України від 24.05.1995р. №88, зареєстр. у МЮ України 05.06.1995р. за №168/704 (із змінами)), для первинних документів з урахуванням обов`язкових реквізитів та вимог, передбачених цим Положенням. Матеріали інвентаризації можуть бути заповнені як рукописним способом, так і за допомогою електронних засобів обробки інформації.

Так, згідно із п.2.4 вказаного Положення №88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до п.п.18,19,20 розділу II Положення №879, інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) підписуються всіма членами інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та матеріально відповідальними особами. При цьому, матеріально відповідальні особи дають розписку, в якій підтверджується, що перевірка активів відбулася в їх присутності, у зв`язку з чим претензій до членів комісії вони не мають, та що вони приймають на відповідальне зберігання перелічені в описі активи. При проведенні інвентаризації у разі зміни матеріально відповідальної особи та особа, яка приймає активи, дає розписку про отримання активів, а та, яка передає, - про передачу активів.

Після закінчення інвентаризації оформлені інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) здаються до бухгалтерської служби для перевірки, виявлення і відображення в обліку результатів інвентаризації. При цьому, кількісні та цінові показники за даними бухгалтерського обліку проставляються проти відповідних даних інвентаризаційного опису і шляхом співставлення виявляються розходження між даними інвентаризації і даними обліку. Також бухгалтерська служба підприємства проводить перевірку всіх підрахунків у інвентаризаційних описах (актах інвентаризації). Виявлені помилки у цінах, таксуванні та підрахунках повинні бути виправлені й завірені підписами всіх членів інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) і матеріально-відповідальних осіб.

Далі, на останній сторінці інвентаризаційних описів (актів інвентаризації) робиться відмітка про перевірку цін, таксування та підрахунки результату за підписами осіб, які проводили цю перевірку. Бухгалтерською службою складаються звіряльні відомості активів і зобов`язань, у яких відображаються розбіжності між даними бухгалтерського обліку і даними інвентаризаційних описів (актів інвентаризації).

Так, у справі, що розглядається, судовою колегією встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що на вимогу ГУ ДПС у Миколаївській області, оформлену листом від 28.08.2024р. №19959/6/14-29-07-03-02, керівником ТОВ «СТРОЙСЕРВІС ЧОРНОМОР 22» прийнято наказ від 04.09.2024р. №1-ІНВ «Про проведення позапланової інвентаризації станом на 05.09.2024р.», в якому зазначено про створення «інвентаризаційної комісії» у складі Голови комісії - директора Захаренка С.В. та членів комісії - матеріально-відповідальних осіб комірників Веремія С.П. (на складі за адресою: м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81/2), ОСОБА_1 (на складі за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (на складі за адресою: м. Жовті води, вул.Кропоткіна, буд.49), ОСОБА_3 (на складі за адресою: м. Павлоград, вул.Войнової, буд.3), ОСОБА_4 (на складі за адресою: м. Нікополь, вул. Першотравнева, буд.6/1), ОСОБА_5 (на складі за адресою: м. Долинська, вул.Нова, буд.31), ОСОБА_6 (на складі за адресою: м. Олександрія, вул. Героїв Сталінграда, буд.14-В), ОСОБА_7 (на складі за адресою: м. Кривий Ріг, вул.С. Колачевського, буд.81/1), ОСОБА_8 (на складі за адресою: м. Херсон, вул. Кольцова, буд.57).

Крім того, в даному наказі також було наведено й про необхідність проведення інвентаризації ТМЦ, які зберігаються на визначених складах, у присутності посадових осіб ГУ ДПС у Миколаївській області Захарченко А. та Корчак Н., ГУ ДПС в Одеській області Голубенка А. та Ковалевської О., ГУ ДПС у Дніпропетровській області Ємцова Є., ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ГУ ДПС у Кіровоградській області Туринської О., Касян А., ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та пояснень представника позивача, за результатами проведеної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей у 9 складських приміщеннях, які використовуються ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» у господарській діяльності, було складено наступні інвентаризаційні описи:

- від 05.09.2024р. №1 - ТМЦ, які знаходяться на складі за адресою: м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81/2, на відповідальному зберіганні комірника ОСОБА_17 . В ході проведення інвентаризації на цьому складі було встановлено кількість порядкових номерів: 10673; загальна фактична кількість одиниць: 781 449,159; на суму грн., фактично: 37 847 019,71 грн. За результатами цієї інвентаризації встановлена нестача ТМЦ на суму 300 731,97 грн.;

- від 05.09.2024р. №2 - ТМЦ, які знаходяться на складі за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Віталія Шума, буд.4а, на відповідальному зберіганні комірника ОСОБА_1 . В ході проведення інвентаризації на цьому складі встановлено кількість порядкових номерів: 10358; загальна фактична кількість одиниць: 505666,943; на суму грн., фактично: 27 534 127,43 грн. За результатами інвентаризації нестач / надлишків не встановлено;

- від 05.09.2024р. №3 - ТМЦ, які знаходяться на складі за адресою: Дніпропетровська область, м.Жовті води, вул.Кропоткіна, буд.49, на відповідальному зберіганні комірника ОСОБА_2 . В ході проведення інвентаризації на цьому складі встановлено кількість порядкових номерів: 10340; загальна фактична кількість одиниць: 475 268,492; на суму грн., фактично: 26 359 679,69 грн. За результатами інвентаризації нестач / надлишків не встановлено;

- від 05.09.2024р. №4 - ТМЦ, які знаходяться на складі за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.Войнової, буд.3, на відповідальному зберіганні комірника ОСОБА_3 . В ході проведення інвентаризації на цьому складі встановлено кількість порядкових номерів: 10304; загальна фактична кількість одиниць: 424448,822; на суму грн., фактично: 25 640 142,55 грн. За результатами інвентаризації встановлена нестача ТМЦ на суму 6 366,34 грн.;

- від 05.09.2024р. № 5 - ТМЦ, які знаходяться на складі за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул.Першотравнева, буд.6/1, на відповідальному зберіганні комірника ОСОБА_4 . В ході проведення інвентаризації на цьому складі встановлено кількість порядкових номерів: 10676; загальна фактична кількість одиниць: 768714,192; на суму грн., фактично: 41 571 973,69 грн. За результатами інвентаризації встановлена нестача ТМЦ на суму 438 142,79 грн.;

- від 05.09.2024р. № 6 - ТМЦ, які знаходяться на складі за адресою: Кіровоградська область, м.Долинська, вул.Нова, буд.31, на відповідальному зберіганні комірника ОСОБА_5 . В ході проведення інвентаризації на цьому складі встановлено кількість порядкових номерів: 10308; загальна фактична кількість одиниць: 475 570,695; на суму грн., фактично: 26 694 593,51 грн. За результатами інвентаризації нестач / надлишків не встановлено;

- від 05.09.2024р. № 7 - ТМЦ, які знаходяться на складі за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, вул.Гетьмана Мазепи (попередня назва - Героїв Сталінграда), буд.14-В, на відповідальному зберіганні комірника ОСОБА_6 . В ході проведення інвентаризації на цьому складі встановлено кількість порядкових номерів: 10350; загальна фактична кількість одиниць: 495 417,077; на суму грн., фактично: 25 541 134,57 грн. За результатами інвентаризації встановлена нестача ТМЦ на суму 2 180 670,20 грн.;

- від 05.09.2024р. №8 - ТМЦ, які знаходяться на складі за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий ріг, вул.С. Колачевського, буд.81/1, на відповідальному зберіганні комірника ОСОБА_18 . В ході проведення інвентаризації на цьому складі встановлено кількість порядкових номерів: 10313; загальна фактична кількість одиниць: 482 776,329; на суму грн., фактично: 25 845 295,99 грн. За результатами інвентаризації нестач / надлишків не встановлено;

- від 05.09.2024р. №9 - ТМЦ, які знаходяться на складі за адресою: м. Херсон, вул. Кольцова, буд. 57, на відповідальному зберіганні комірника ОСОБА_8 . В ході проведення інвентаризації на цьому складі встановлено кількість порядкових номерів: 10447; загальна фактична кількість одиниць: 939 838,01; на суму грн., фактично: 66 440 216,74 грн. За результатами інвентаризації встановлена нестача ТМЦ на суму 97 641,39 грн.

При цьому, одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що вказана інформація щодо результатів цієї, проведеної за участю представників контролюючого органу, інвентаризації, була викладена і у спірному Акті документальної позапланової виїзної перевірки від 13.09.2024р. №15109/14-29-07-03/44842154, в якому також зазначено, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області отримано від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області лист із актом про результати вибіркової перевірки інвентаризації (05.09.2024 року, 06.09.2024 року) ТМЦ за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Первомайська, буд.6/1. В ході цієї вибіркової інвентаризації встановлено нестачу ТМЦ всього на суму 437 692,79 грн.

Також, як вбачається зі змісту спірного акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області також було отримано і від Головного управління ДПС у Кіровоградській області аналогічний лист, до якого було долучено Акт обстеження складського приміщення за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул.Гетьмана Мазепи,14-В (попередня назва вул. Героїв Сталінграда), в якому зазначено, що інвентаризація проводилась в присутності працівників ГУ ДПС у Кіровоградській області із використанням фото-відео фіксації. До проведення інвентаризації членом комісії - комірником ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» Марценюком Т.І. також було надано інвентаризаційну відомість на 109 аркушах, де товари в кількості номенклатури 10350 одиниць розміщені в довільному порядку. В результаті обстеження інвентарізаційною комісією було встановлено, що за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, вул.Гетьмана Мазепи,14-в ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» орендує нежитлове приміщення, яке складається з 2-х частин (ангар та частина приміщення в супермаркеті). За результатами проведеної інвентаризації ТМЦ не підтверджено фактичну наявність ТМЦ на підприємстві та встановлено нестачу всього на суму 2 180 670,20 грн., про що до інвентаризаційної відомості №7 членами комісії внесено відповідний запис.

Подібний лист, як свідчать матеріали справи, був отриманий ГУ ДПС у Миколаївській області і від ГУ ДПС у Кіровоградській області, до якого теж було долучено відповідний Акт обстеження об`єкта за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, м.Долинська, вул.Нова, буд.79, в якому зазначено, що 06.09.2024р. здійснено виїзд на об`єкт оподаткування - склад ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» та встановлено наступне: за вказаною адресою знаходиться заасфальтована територія огороджена парканом з металевої сітки зеленого кольору; на території розміщена будівля з вивіскою «Будівельно-господарський супермаркет 33 м», адресна табличка - відсутня (фото з геолокацією додається); будівля має 2 поверхи, з яких 1-й поверх займають торгівельні та складські приміщення, 2-й - адміністративно - господарські приміщення; частина складських приміщень відгороджена по периметру біло-червоною стрічкою та позначена паперовою вивіскою ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» (фото додається), за периметром якої розміщені полиці з товарами різноманітної номенклатури, що складені в хаотичному порядку (фото додається); частина території за межами будівлі супермаркету також відгороджена по периметру біло-червоною стрічкою та позначена паперовою вивіскою ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» (фото додається), за периметром якої розміщені будівельні матеріали. При проведенні інвентаризації, в присутності головних державних інспекторів, встановлено відповідність номенклатури ТМЦ інвентаризаційному опису. За результатами інвентаризації, вибірково встановлено відповідність фактичної кількісної наявності ТМЦ кількості зазначеній в інвентаризаційному описі, тобто лишок і нестач за номенклатурою не виявлено.

Зі змісту акту перевірки також видно, що ГУ ДПС у Миколаївській області було отримано від ГУ ДПС у Дніпропетровській області аналогічний лист, до якого долучено Акт обстеження території, приміщень та іншого майна, що використовуються ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» для провадження господарської діяльності від 05.09.2024р. за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.С. Колачевського, буд.81/1. У ході обстеження цього складу було встановлено, що вищевказана територія складається з частини нежитлового приміщення (складу), розташованого на території магазину « 33 кв.м.». Під час візуального обстеження встановлено наявність ТМЦ, а саме: будівельних матеріалів, побутової техніки, промтоварів, побутової хімії, інструментів, спортивних товарів, продовольчих товарів, посуду, меблів та інше у обсягах і номенклатурі, зазначених в інвентаризаційній відомості.

ГУ ДПС у Миколаївській області також було отримано від ГУ ДПС в Одеській області лист, яким повідомлено, що фахівцями Головного управління ДПС в Одеській області проведено інвентаризацію за адресою: вул.Віталія Шума, буд.4/А, м. Чорноморськ Одеської області та надано інвентаризаційні описи. За результатами інвентаризації нестач/надлишків не встановлено.

Подібний лист також бів отриманий ГУ ДПС у Миколаївській області і від ГУ ДПС у Дніпропетровській області лист, яким надано акт про результати проведення інвентаризації ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» за адресою: м.Павлоград, Дніпропетровська область, вул.Олександрівська (колишня назва вул. Войнової), буд.3, в якому зазначено, що головний державний інспектор Відділу перевірок у сфері агропромислового комплексу управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Мігаль Лариса та головний державний інспектор відділу перевірок у сфері агропромислового комплексу управління податкового аудиту Левада Юлія були присутні при проведенні інвентаризації ТМЦ ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22». Так, за результатами цієї інвентаризації, проведеної 05-06.09.2024 року в присутності голови комісії Захаренко С.В. та члена комісії Перетяки Н.В., встановлено невідповідність між даними бухгалтерського обліку підприємства та наявними залишками ТМЦ на 6 366,34 грн.

Матеріали перевірки також свідчать, що ГУ ДПС у Миколаївській області (відповідачем) було отримано від ГУ ДПС у Дніпропетровській області лист, яким повідомлено, що їх фахівцями проведено інвентаризацію за адресою: вул. Кропоткіна, буд.49, м. Жовті води Дніпропетровської області та складено (підписано) інвентаризаційні описи. За результатами цієї інвентаризації нестач/лишків на цьому складі не виявлено.

Таким чином, у спірному Акті перевірки від 13.09.2024р. №15109/14-29-07-03/44842154 зазначено, що за результатами проведеної в ході перевірки інвентаризації фактично було встановлено наявність ТМЦ на складах, які використовуються ТОВ «СТРОЙСЕРВІС ЧОРНОМОР 22» в рамках господарської діяльності, на загальну суму 303 474 184 грн., а також виявлено «нестачу» товару на загальну суму 3 023 552,69 грн.

Також, на 33 аркуші Акта документальної позапланової виїзної перевірки від 13.09.2024 року зазначено, що ТМЦ, які не були виявлені при інвентаризації (які фактично вже були відсутні на кінець липень 2024 року) на суму 3 023 552,69 грн. (без ПДВ) були використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків, а тому, відповідно, ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» згідно абз. «г» п.198.5 ст.198 ПК України повинно було нарахувати податкові зобов`язання у сумі 604 711 грн. (т.б. 3 023 552,69 х 20 % = 604 710,54 грн.), відобразити їх у ряд. 4.1 (колонка Б) та ряд. 9 (колонка Б) Декларації за липень 2024 року та відповідно до п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, скласти, не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені Податковим кодексом України для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з ПДВ на обсяг постачання (без ПДВ) 3 023 552,69 грн., в т.ч. ПДВ - 604 710,54 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судовою колегією встановлено, що ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22», в даному випадку, в порушення вимог п.189.1 ст.189, абз. «г» п.198.5 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, не було нараховано податкові зобов`язання на суму ПДВ - 604 711 грн. та не зареєстровано податкову накладну за липень 2024 року на обсяг постачання (без ПДВ) 3 023 552,69 грн.

Так, як вже зазначалося вище, п.198.1 ст.198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

А за приписами п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Відповідно ж до норм пп.«г» п.198.5 ст.198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (абз.10 п.198.5 ст.198 ПК України).

Таким чином, за змістом наведених норм ПКУ, платник податку зобов`язаний самостійно нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 ПК України, за товарами, під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

При цьому, під положення зазначеної статті підпадають і ті товари, нестачу яких виявлено за результатами проведеної вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу контролюючого органу.

Отже, проведення платником податку на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Слід звернути увагу на те, що аналогічні висновки з цього спірного питання було викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2020р. у справі №807/1556/17 та від 26.09.2023р. у справі №640/19859/21.

З огляду на ці встановлені обставини, суд апеляційної інстанції вважає доведеними висновки Акта перевірки щодо порушення ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» вимог абз. «г» п.198.5 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України в частині не нарахування податкових зобов`язань на суму 604 711 грн. та не реєстрації податкової накладної за липень 2024 року на обсяг постачання (без ПДВ) 3 023 552,69 грн. (з яких ПДВ 604 710,54 грн.).

Що ж стосується встановлених ГУ ДПС у Миколаївській області інших порушень ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» вимог податкового законодавства, в результаті чого підприємством, на думку контролюючого органу, нібито було завищено суму «від`ємного значення» з ПДВ за липень 2024 року у розмірі 45 073 145 грн., не нараховано податкові зобов`язання на суму 45 058 186 грн. та не зареєстровано податкову накладну за липень 2024 року на обсяг постачання (без ПДВ) 225 290 930 грн., крім того ПДВ 45 058 186 грн., то судова колегія з цього приводу зазначає наступне.

Так, як слідує зі зміст спірного акту перевірки та пояснень представника відповідача, висновки контролюючого органу про порушення підприємством позивача норм податкового законодавства з відповідним правовими наслідками, зокрема, порушення вимог п.189.1 ст.189, абз. «г» п.198.5 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, фактично ґрунтуються на тому, що ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» нібито здійснювало реалізацію своїх ТМЦ на користь контрагентів-покупців ТОВ «НОВИЙ СТИЛЬ ДЕКОРА» (), ТОВ «ТРЕЙДСТРОНГ» (), ПП «ХЕРСОНОПТОРГ» (), ТОВ «ХЕРСОН ГРУПП-М» (), ТОВ «СТРОИТЕЛЬНИЙ БУМ» (), які орендують складські приміщення відповідно до форми 20-ОПП за тими самими, що і позивач, адресами.

При цьому, як зазначено у спірному акті перевірки, аналізом баз даних ДПС України не можливо визначити площу орендованих приміщень даними підприємства для зберігання ТМЦ на одній території з ТОВ «СТРОЙСЕРВІС ЧОРНОМОР 22», а також наявність залишків ТМЦ у зазначених контрагентів-покупців, придбаних у підприємства позивача.

Окрім цього, в даному Акті перевірки також вказано, що представнику ТОВ «СТРОЙСЕРВІС ЧОРНОМОР 22» Карі Н.О. було вручено запити від 29.08.2024р. №1, від 03.09.2024р. №2 стосовно надання письмових пояснень та первинних (бухгалтерських) документів, що підтверджують задекларовані платником показники декларації з ПДВ за липень 2024 року, в т.ч. і інформацію та документальне підтвердження щодо складського обліку на підприємстві.

Однак, як вказано в цьому Акті, ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» фактично надало не всі первинні документи, а саме до перевірки не було надано картки складського обліку матеріалів (типова форма №М-12), у яких би заповнювались реквізити, що характеризують місця зберігання матеріалів (стелажі, комори), накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів типової форми №М-11, інші затверджені підприємством (наказами, розпорядженнями тощо) первинні документи щодо ведення складського обліку ТМЦ на тих чи інших орендованих складських приміщеннях, тобто, господарські операції з обліку надходження, переміщення та вибуття запасів, на думку перевіряючих, не оформлювались.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, з приводу вказаних висновків відповідача судом першої інстанції зазначено, що оскільки позивачем не були виконані вимоги податкового органу щодо надання всіх первинних документів, то відповідно, у контролюючого органу були наявні підстави для висновку про неможливість підтвердження фактичних залишків придбаних ТМЦ на складах підприємства.

Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, категорично не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, і вважає, що, в даному випадку, позивачем було виконано вимоги контролюючого органу щодо проведення інвентаризації (і це головне) та надано на вказані 2 запити усі необхідні документи, складені в т.ч. і за результатами її проведення, а тому, відповідно, у контролюючого органу були відсутні підстави для висновку про неможливість «взагалі» підтвердження фактичних залишків ТМЦ, що знаходяться на обліку підприємства на кінець періоду, що підлягав перевірці.

Так, як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» в ході перевірки було надано навіть оригінали усіх первинних документів, зокрема, договори оренди складських приміщень, укладених з TOB «КОНТАКТ-С» (), ТОВ «НОВОСТРОЙ-ЛЮКС» (), ТОВ «ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №19» (), ТОВ «МБ ЕНЕРЖІ» (), додаткові угоди до них, акти приймання-передачі, специфікації, податкові накладні, видаткові накладні, акти надання послуг, товарно-транспортні накладні по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями, оборотно-сальдові відомості по рахунку бухгалтерського обліку 28, що підтверджується складеним контролюючим органом додатком 1 до Акту перевірки, а також проведено інвентаризацію таких залишків у присутності перевіряючих (податківців) із складанням та наданням інвентаризаційних описів, що безпосередньо зафіксовано в Акті перевірки.

У цьому зв`язку, також одночасно слід зазначити, що за своєю суттю, «інвентаризація» - це перевірка фактичної наявності майна і співставлення даних інвентаризації з бухгалтерським обліком. Нестачу товару можна виявити, коли відомі дані про залишки товару на початок інвентаризації та їх рух (вибуття, надходження) за звітний період.

При цьому, відомості щодо даних залишку товарів на початок інвентаризації мають встановлюватись на підставі первинної документації та відомостей бухгалтерського обліку.

Складені підприємством та надані до суду інвентаризаційні описи від 05.09.2024р., щодо яких відсутні будь-які зауваження з боку посадових осіб контролюючих органів, на переконання судової колегії, є належним підтвердженням наявності на зберіганні у ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» залишків ТМЦ на загальну суму 303 474 184 грн., у тому числі з ПДВ у розмірі 45058186 грн.

При цьому, варто зауважити, що аналогічна правова позиція з цього спірного питання знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 15.04.2024р. у справі №120/2764/23, яка, в свою чергу, згідно із ч.5 ст.242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Посилання ж контролюючого органу на не підтвердження взагалі усіх залишків ТМЦ з огляду на ненадання ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» в ході проведення перевірки карток складського обліку матеріалів (типова форма №М-12), накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів типової форми №М-11, передбачених «Методичними рекомендаціями з бухгалтерського обліку запасів» (затв. наказом МФ України від 10.01.2007р. №2), - є необгрунтованими та взагалі безпідставними.

Так, як вбачається зі змісту приписів п.1.1 вказаних вище «Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів» №2, ці Методичні рекомендації можуть (а не повинні) застосовуватися підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами незалежно від форм власності (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності).

До того ж, слід зазначити, що з урахуванням відповідних вимог дані «Методичні рекомендації» за своєю правовою природою не є нормативно-правовим актом, і фактично носять лише тільки рекомендаційний, роз`яснювальний та інформаційний характер і відповідно, не підлягають державній реєстрації в Міністерстві юстиції відповідно до пп.«е» п.5 «Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади» (затв. КМУ від 28.12.1992р. №731).

Таким чином, з врахуванням наведених положень, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів типової форми №М-11 та картки складського обліку матеріалів типової форми №М-12 не є та не вважаються «первинними» документами, і їх ведення носить виключно «добровільний» характер, а тому, відповідно, відсутність їх складання на підприємстві не може свідчити про порушення платником податків вимог податкового законодавства, зокрема, в частині не підтвердження зберігання залишків ТМЦ на складах, особливо за умов наявності проведеної в ході перевірки за участі представників контролюючого органу інвентаризації, та складених за її результатами інвентаризаційних описів і актів, з яких, в свою чергу, чітко видно саме наявність на орендованих позивачем складах близько 90% ТМЦ.

Крім того, відображення у спірному Акті перевірки інформації щодо порушення ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» вимог п.198.5 ст.198 ПК України, які полягають у реалізації ТМЦ на користь контрагентів-покупців ТОВ «НОВИЙ СТИЛЬ ДЕКОРА», ТОВ «ТРЕЙДСТРОНГ», ПП «ХЕРСОНОПТОРГ», ТОВ «ХЕРСОН ГРУПП-М», ТОВ «СТРОИТЕЛЬНИЙ БУМ» (які, як вказано в акті, не є «ризиковими»), що орендують ті ж самі складські приміщення за аналогічними адресами, що й ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22», а тому це нібито свідчить про відсутність ТМЦ на зберіганні у підприємства позивача, також, на думку колегії суддів, є необгрунтованими і безпідставними.

Так, по-перше, контролюючий орган, перевіривши податкову звітність ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22», не прийшов до висновків про завищення підприємством суми податкових зобов`язань з ПДВ за операціями з реалізації ТМЦ наведеним вище юридичним особам. Адже, контролюючим органом не було встановлено безпідставність формування позивачем відповідних показників у податковій звітності з огляду на нереальність здійснених господарських операцій з продажу ТМЦ.

А по-друге, судова колегія вважає недоведеним посилання контролюючого органу на порушення з боку ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» вимог податкового законодавства лише тільки з тих підстав, що вищезазначені юридичні особи здійснюють власну господарську діяльність та орендують складські приміщення (або їх частину) за аналогічними адресами.

Так, з цього приводу одночасно слід звернути увагу на те, що під час проведення інвентаризації ТМЦ до перелічених вище складських приміщень було допущено посадових осіб ГУ ДПС у Миколаївській області, ГУ ДПС в Одеській області, ГУ ДПС у Дніпропетровській області та ГУ ДПС у Кіровоградській області, які, в свою чергу, самі побачили велику кількість наявних на цих складах ТМЦ, які використовуються ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» у власній господарській діяльності, на підтвердження чого, посадовими особами контролюючих органів було зроблено відео-фото-фіксацію та зазначено про це у листах, направлених ГУ ДПС у Миколаївській області (відповідачу). При цьому, слід звернути увагу на те, що будь-яких заперечень представників податкового органу стосовно неможливості розмежування ТМЦ, які знаходяться на зберіганні ТОВ «СТРОЙСЕРВІСЧОРНОМОР 22», та інших ТМЦ, які належать ТОВ «НОВИЙ СТИЛЬ ДЕКОРА», ТОВ «ТРЕЙДСТРОНГ», ПП «ХЕРСОНОПТОРГ», ТОВ «ХЕРСОН ГРУПП-М», ТОВ «СТРОИТЕЛЬНИЙ БУМ», Акт перевірки та матеріали інвентаризації не містять.

Разом з цим, при цьому також варто звернути увагу й на ту обставину, що контролюючі органи не позбавлені можливості провести податкові перевірки (в т.ч. і зустрічні) зазначених суб`єктів господарювання з метою встановлення обставин додержання ними вимог податкового законодавства.

До того ж, як загально відомо, чинне законодавство України, в свою чергу, не ставить в залежність право платника податків - позивача на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту та формування у наступному від`ємного значення з ПДВ від стану податкового обліку контрагентів та їх місцезнаходження. Є безпідставними також посилання представника відповідача і на відсутність підтвердження залишків ТМЦ у зв`язку із встановленням в ході перевірки поодиноких фактів відвантаження ТМЦ за адресами, які не зазначені у повідомленні форми 20-ОПП.

Так, як зазначив у судовому засіданні представник позивача, з деяких товарнотранспортних накладних, наданих підприємством разом з іншими первинними документами, дійсно вбачається здійснення розвантаження придбаного товару за адресами: вул.Суворова,61А, м.Снігурівка, Миколаївська область; вул.Київська,242Б, м.Вознесенськ, Миколаївська область; вул.Первомайська, 70, с.Грушівка, Первомайський р-н, Миколаївська область; пр.Центральний,261, м.Миколаїв; вул.Горького,135А, м.Павлоград, Дніпропетровська область; вул.Віталія Матусевича, 4А, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область; вул.Лазо,2Б, м.Білгород-Дністровський, Одеська область; вул. Іванова,9, м. Южне, Одеська область; вул. Нова,31, м. Долинська, Кіровоградська область; мікрорайон 5-й Зарічний 53А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область; вул. В`ячеслава Чорновола,30, м.Херсон; вул.Стрітенська,21А, м.Херсон; вул. 200-річчя Херсона, м.Херсон; Бериславське та Миколаївське шосе, м.Херсон; вул.Преображенська,18, м.Херсон; вул.Нестерова,2в, м.Херсон. разом з тим, як пояснив представник позивача, вказані вище адреси нежитлових приміщень дійсно використовувались ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» у своїй господарській діяльності, але ще протягом 2023 року. Однак, на момент перевірки, будь-які ТМЦ за даними адресами не зберігаються.

Отже, з огляду на вищевикладене, в контексті наведених обставин, можна зробити висновок про невиконання контролюючим органом всіх заходів з метою встановлення об`єктивних обставин, що, в свою чергу, свідчить про притягнення ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» до відповідальності у відповідній частині за «формальними» ознаками та без належного доказового обґрунтування допущених порушень.

Разом з цим, судова колегія відхиляє викладені в апеляційній скарзі доводи позивача щодо порушення контролюючим органом порядку складання та вручення запитів від 29.08.2024 року №1 та від 03.09.2024 року №2 з огляду на їх невідповідність вимогам п.73.3 ст.73 ПК України, за якими запит про надання документів підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Так, як вбачається з матеріалів справи, зазначені 2 запити було складено посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області, призначеними для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СТРОЙСЕРВІС ЧОРНОМОР 22», а тому, відповідно, в силу приписів п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків (т.б. позивач) був зобов`язаний надати цим посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Положеннями п.85.4 ст.085 ПК України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за 5 (п`ять) робочих днів до дати закінчення перевірки. Тобто, під час проведення перевірки запит на отримання копій документів може подаватися посадовою (службовою) особою контролюючого органу, а не виключно керівником контролюючого органу, та не повинен містити печатку.

До того ж, в Акті перевірки зазначено, що за даними ЄРПН протягом грудня 2023 року TOB «І - ПАК» () зареєструвало на адресу ТОВ «СТРОЙСЕРВІС ЧОРНОМОР 22» () податкову накладну від 18.12.2023р. №60 на суму ПДВ 18062,55 грн. Далі, суму податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником TOB «І - ПАК» в розмірі 18062,55 грн. Було включено до Декларації за липень 2024 року.

Як слідує зі змісту акту, ТОВ «СТРОЙСЕРВІС ЧОРНОМОР 22» до перевірки було надано первинні документи щодо оформлення взаємовідносин з TOB «І - ПАК» на суму ПДВ 18062,55 грн. в грудні 2023 року та дані операції відображені в бухгалтерському обліку по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками». При цьому, ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» до складу податкового кредиту податкової звітності з ПДВ за січень 2024 року по зазначеному контрагенту - постачальнику, вже було включено суму операції 79739,85 грн., з яких ПДВ 15947,97 грн., яка нібито не підтверджена документально, відсутня реєстрація податкових накладних в ЄРПН.

У зв`язку з цим, згідно з висновками Акту перевірки, позивачем, в порушення вимог п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, було завищено суму податкового кредиту (ряд. 10.1) Декларації за січень 2024 року на суму 15 948 грн., що, в свою чергу, призвело до завищення рядків 19, 21 Декларації за січень 2024 року та рядків 16.1, 19, 21 Декларацій за лютий - липень 2024 року.

Будь-яких змістовних спростувань щодо даної наведеної в Акті перевірки інформації про завищення суми податкового кредиту у розмірі 15948 грн., яка була включена до декларації за січень 2024 року та відображена у декларації за липень 2024 року, позовна заява та апеляційна скарга ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» не містять.

За таких обставин, судова колегія вважає, що у цій частині висновки Акту перевірки щодо завищення суми податкового кредиту та, відповідно, розміру від`ємного значення з ПДВ на суму 15 948 грн. у декларації за липень 2024 року є підтвердженими та обгрунтованими.

Отже, враховуючи встановлені обставини та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції встановив, що викладені в Акті перевірки висновки контролюючого органу щодо заниження ТОВ «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» податку на додану вартість за липень 2024 року на суму 984 грн. та завищення від`ємного значення ПДВ за липень 2024 року на суму 44 452 486 грн. є необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинами справи, у зв`язку з чим, оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 08.10.2024 року №703 форми «Р» - щодо збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 989 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 247,25 грн., та від 08.10.2024 року №703 форми «В4» - в частині зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на загальну суму 44 452 846 грн. (45 073 145 грн. 604 711 грн. 15 947,97 грн.) є протиправними та підлягають скасуванню.

Водночас, як вже зазначалося вище, висновки контролюючого органу, викладені в Акті перевірки щодо завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на загальну суму 620 659 грн. (т.б. 604 711 грн. + 15 947,97 грн.) та відсутності реєстрації податкової накладної за липень 2024 року на обсяг постачання (без ПДВ) 3 023 552,69 грн. (з яких ПДВ 604 710,54 грн.), підтверджуються, у зв`язку з чим, оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 08.10.2024 року №703 форми «ПН» щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 3400 грн., за наведеної калькуляції, підлягає залишенню без змін.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції, уважно дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

І на останнє, судова колегія приймає до уваги та вважає за необхідне наголосити й на тому, що згідно з вимогами цивільного та податкового законодавства існує презумпція правомірності рішень платника податку (пп.4.1.4 п.4.1.ст.4 ПКУ), а при неоднозначному трактуванні національного законодавства, усі сумніви повинні трактуватися виключно на користь платника податків.

До того ж, слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А за правилами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, в свою чергу, у даному випадку, не було належним чином зроблено представником відповідача.

Однак, варто звернути увагу на те, що твердження позивача щодо порушення його прав також мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях та лише суб`єктивній думці останнього.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення має засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом 1-ї інстанції грубо порушено норми матеріального та процесуального права, що виразилося у не дослідженні і не наданні оцінки суттєвим обставинам та наданим сторонами доказам і фактично призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що висновки суду є немотивованими та не відповідають дійсним обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове - про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,317,321,322,325,328,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройсервіс-Чорномор 22» - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройсервіс-Чорномор 22» щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.10.2024р. №703 та №703 скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про їх часткове задоволення.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 08.10.2024р. №703 форми «Р» про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 989 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 247,25 грн.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 08.10.2024р. №703 форми «В4» в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 44 452 846 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройсервіс-Чорномор 22» - відмовити.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 23.09.2025р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: М.П. Коваль

В.О. Скрипченко