Справа № 607/13980/25
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2025 Справа №607/13980/25 Провадження №2-а/607/585/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.,

при секретарі с/з Музиці А.Б.,

з участю представника позивача Моленя Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Молень Ростислав Богданович до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №271970 від 22.06.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Молень Р.Б., звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі ГУНП в Тернопільській області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №271970 від 22.06.2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він не керував транспортним засобом у зазначений в постанові час і місці та не вчиняв правопорушень передбачених ч.5 ст.121, ч.4 ст. 126 КУпАП за якій його притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначає, що його вина не доведена наявними у справі доказами, а тому просить позов задовольнити.

12.08.2025 судом зареєстровано відзив на позовну заяву від Головного управління національної поліції в Тернопільській області, в якому відповідач позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Відзив мотивований тим, що 22.06.2025 ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, а також керував транспортним засобом, будучи особою позбавленою такого права, чим порушив п.п. 2.1а, 2.3.в Правил дорожнього руху (далі ПДР) та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч.4 ст. 126 КУпАП. Інспектор СРПП відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Копачівський М.М. виявивши вищевказані правопорушення виніс постанову серії ББА №271970 від 22.06.2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 20400 грн. Відповідач стверджує, що відеозаписом з відеореєтратора службового автомобіля та нагрудної відеокамери чітко зафіксований факт вчинення адміністративних правопорушень позивачем. Отже, оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною, а тому підстави для її скасування відсутні.

22.09.2025 року надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача адвокат Молень Р.Б. зазначив, що долучений відповідачем диск із матеріалами відеофіксації правопорушення не відповідає вимогам КАС щодо електронних доказів, відеозаписи не містять накладеного кваліфікованого електронного підпису, відтак не є належними та допустимими доказами, а тому не доводять вину позивача у вчиненні правопорушень.

Представник позивача адвокат Молень Р.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, згідно відзиву на адміністративний позов просив справу слухати у його відсутності.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Судом установлено, що 22.06.2025 поліцейський СРПП відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції Копачівський М.М. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №822671, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 22.06.2025 о 20 год 12 хв по вул. Шевченка у с. В.Березовиця керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги 2.3в ПДР, в ході перевірки документів було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортними засобами, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.06.2025 у справі №607/9005/25, чим порушив п. 2.1.а ПДР.

Як вбачається із позовної заяви, позивач категорично заперечив обставини викладені у вищевказаній постанові щодо вчинення ним правопорушень передбачених ч.5 ст. 121, ч.4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.3 ч.1ст.23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІП, поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. 11 ч. 1ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично дорожній мережі.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, зокрема, і за частиною 5 статті 121, частиною 4 статті 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ставиться у вину те, що він 22.06.2025 о 20 год 12 хв по вул. Шевченка у с. В.Березовиця керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги 2.3в ПДР, в ході перевірки документів було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортними засобами, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.06.2025 у справі №607/9005/25, чим порушив п. 2.1.а та п. 2.3.в ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 121, ч.4 ст. 126 КУпАП.

Диспозиція ч. 5 ст. 121 КУпАП України передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Щодо доводів позивача викладених у позовній заяві, суд такі відхиляє, оскільки твердження позивача не знайшли свого підтвердження та спростовується наявними по справі доказами.

На відеозаписі із відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції та нагрудної боді-камери поліцейського чітко зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням позивача, а також те, що водій керував автомобілем будучи не пристебнутим ременем безпеки. Під час перевірки документів у водія, встановлено, що він позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови суду.

Враховуючи наведене, суд відкидає доводи позивача про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування позивачем транспортним засобом.

Щодо правомірності зазначеного відеозапису як доказу, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (є тому числі в мережі Інтернет).

Беручи до уваги, що поданий до суду DVD-диск містить відеозаписи (електронні документи у цифровій формі), які містять інформацію щодо предмету доказування та дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування, суд приходить до висновку, що останні є належними та допустимими доказами з точки зору положень ст.ст. 74, 99 КАС України.

Також, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин даної справи судом із Єдиного державного реєстру судових рішень було досліджено постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.05.2025 у справі №607/9005/25, яка залишена без змін постановою Тернопільського апеляційного суду та набрала законної сили 03.06.2025, у відповідності до якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

А тому, суд вважає, що позивач будучи стороною, задіяною у ході судового розгляду апеляційної скарги, достовірно знав про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, факт порушення, позивачем ОСОБА_1 вимог п.2.3 (в) ПДР, а саме порушення водієм правил користування ременями безпеки та вимог п.2.1 (а) ПДР, яким передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем в повній мірі доведено факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 121, ч.4 ст. 126 КУпАП. Постанова по справі про адміністративне правопорушення складена з дотриманням норм чинного законодавства, повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, поліцейський при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень, стягнення застосовано відповідно до вимог ст.36 КУпАП, в межах санкції ч.5 ст.121, ч.4 ст. 126 КУпАП, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Таким чином, заперечення позивача щодо безпідставності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами та звернення його до суду пов`язане не із захистом порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності. Самі лише заперечення не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач, мав би довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч.1 ст.8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Втім, доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч.4 ст. 126 КУпАП та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Приймаючи рішення, суд враховує, що визначений правовою нормоюст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позову без задоволення.

Також відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати, а саме судовий збір йому не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77, 143, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 121, 247, 251, 252 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Молень Ростислав Богданович до Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ББА №271970 від 22.06.2025 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складене та підписане 22.09.2025.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Тернопільській області, , адреса місця знаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін