Справа № 139/508/25
Суддя: Коломійцева В. І.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/508/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в особі судді Коломійцевої В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог.

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Солоненка Б.М., звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що оскаржуваною постановою у справі про адміністративне правопорушення №1766 від 14 липня 2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позивач вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки він як військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , має військово-обліковий документ, вчасно оновив облікові дані, а повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09 год. 02 червня 2025 року не отримував, відтак умислу щодо неявки до РТЦК у нього не було.

Між тим, позивач уже тривалий час зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 і відомості про його перебування відомі відповідачу. Однак, його жодним способом не повідомили про наявність у поштовому відділенні поштового відправлення на його ім`я.

З огляду на викладене, вважає помилковим висновок відповідача про те, що він був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 02.06.2025.

Просить визнати оскаржувану постанову такою, що прийнята при неповному з`ясуванні обставин справи, за відсутності належних і допустимих доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 28.07.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано із ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

13.08.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, оскільки рішення є обгрунтованим і законним (а.с.39-45).

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторонами не заявлялося.

У період з 18.08.2025 по 19.09.2025 суддя перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

01 липня 2025 року інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , складений протокол №262 про адміністративне правопорушення, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.17 Закону України «Про оборону України», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Позивачу було роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, а також права та обов`язки ст.268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 14.07.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, у копії протоколу, наданою позивачем до суду, наявні його письмові пояснення, згідно яких останній зазначив, що не отримував повістку.

14 липня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 за результатами розгляду цього протоколу виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення №1766 щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до змісту постанови 20.05.2025 року поштовим зв`язком, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, на адресу військовозобов`язаного ОСОБА_1 була надіслана повістка №3513572 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно якої останній мав обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 годину 02.06.2025 для уточнення даних.

29 травня 2025 року (трекінг «Укрпошти» №502 (а.с.27) повістка була повернута відправнику по причині одержувач відсутній за вказаною адресою.

Отже, за приписами п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про виклик по повістці.

В подальшому, звернення про доставку громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за неприбуття за викликом до ТЦК та СП щодо ОСОБА_1 було сформовано автоматично за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резирвістів та направлено до відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістка від 02.06.2025 йому не вручалась та він не знав про її існування, про що зазначав у своїх письмових поясненнях під час складання протоколу, крім того дані його уточнено, вчасно пройдено ВЛК.

Отже, спірним питанням у даному випадку є питання здійснення відповідачем належного виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позиція суду.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 07.09.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абз.2,3 п.34 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 (далі Порядок №560), у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно з пп.2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (далі - Правила №270) рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Пунктом 85 Правил № 270 передбачено, що рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.01.2019 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним витягом з реєстру територіальної громади (а.с.17).

Відповідно до військово-облікового документа військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.25).

Крім того, ОСОБА_1 зареєстрований в мобільному додатку «Резерв+», вніс свої відомості до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, отримав електронний військово-обліковий документ, уточнив військово-облікові дані, в тому числі у Витягу зазначено номер його телефону, адреса проживання та дата проходження останньої ВЛК (а.с.26).

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 і відповідач володіє щодо останнього вичерпними обліковими даними.

20.05.2025 на ім`я ОСОБА_1 була створена повістка №3513572 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09-ту годину 02.06.2025, для уточнення даних.

З інформації по трекінгу відправлень «Укрпошти» слідує, що рекомендоване поштове відправлення № 502, яким направлялась повістка №3513572 від 20.05.2025, як зазначено в постанові №1766 від 14.07.2025 надійшло до поштового відділення селища Муровані Курилівці 27.05.2025 року, і 29.05.2025 року була здійснена спроба її вручення (невдала) та цієї ж дати, тобто 29.05.2025 року, повістка №3513572 була повернута відправнику з причин відсутності одержувача за вказаною в повістці адресою, що свідчить про порушення вимог пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, який передбачає обов`язкове дотримання триденного терміну зберігання поштового відправлення у відділенні поштового зв`язку з метою забезпечення можливості його одержання адресатом.

Жодних відміток про залишення повідомлення за адресою місця проживання позивача щодо необхідності отримання рекомендованого листа не відображено.

Доказів сповіщення позивача за наявним номером телефону про надходження рекомендованого листа суду також не надано, вказане свідчить про те, що позивач дійсно міг не знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 02.06.2025 року до РТЦК.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

З інших досліджених судом доказів також не встановлено умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема за неявку на виклик до РТЦК.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 був належний чином повідомлений про необхідність його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних на 02.06.2025, а відтак відсутня його вина у вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Висновки суду.

Отже, за встановлених обставин, з урахуванням відсутності належного оповіщення позивача, суд вважає, що в даному випадку неявка ОСОБА_1 за викликом для уточнення даних по повістці №3513572 на 02.06.2025 не може бути підставою для покладення на позивача адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210-1 КУпАП.

За змістом постанови від 08.07.2020 року у справі 463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо інших доводів представника позивача, зазначених у позові, суд згідно ч. 2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У зв`язку з тим, що суд встановив наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови за наведених вище підстав, оцінка інших доводів представника позивача, якими обґрунтовані позовні вимоги, не надається.

Відшкодування судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок, а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір в зазначеному розмірі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2,5,9,72-79,90,242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №1766 по справі про адміністративне правопорушення від 14 липня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місцязнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Рішення складено 22.09.2025.

Суддя: