Справа № 160/21060/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 вересня 2025 рокуСправа №160/21060/25
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №160/21060/25.

Ухвалою суду від 04.08.2025 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду було задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі Військової частини НОМЕР_4 та Військової частини НОМЕР_3 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору задоволено.

Залучено до участі у справі Військову частину НОМЕР_4 та Військову частину НОМЕР_3 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Військова частина НОМЕР_3 зі збільшеним розміром позовних вимог у справі №160/21060/25 прийнято до розгляду.

Залучено Військову частину НОМЕР_2 в якості співвідповідача у справі №160/21060/25.

Позовні вимоги прийнято до розгляду в наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2025 року №241/нагд в частині здійснення відрахувань (утримань) з усіх видів грошового забезпечення ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 незаконно утримані на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2025 року №241/нагд кошти грошового забезпечення ОСОБА_1 .

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 в частині здійснення відрахувань (утримань) з грошового забезпечення ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 на покриття переданих з військової частини НОМЕР_1 за актом приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків, завданих ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_3 у переданому розмірі 695 638,64 грн.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 незаконно утримані кошти грошового забезпечення ОСОБА_1 на покриття переданих з військової частини НОМЕР_1 за актом приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків, завданих ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_3 .

Залучено до участі у справі в якості третьої особи - Військову частину НОМЕР_3 .

Розгляд справи розпочато спочатку.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що КАС України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Тобто, якщо предметом адміністративного позову є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

В шапці позовної заяви представник позивача самостійно в якості місця реєстрації/проживання ОСОБА_1 зазначив: АДРЕСА_1 .

При цьому зареєстрованим місцем знаходження відповідачів:

- Військової частини НОМЕР_1 є АДРЕСА_2 ;

- Військової частини НОМЕР_2 є АДРЕСА_3

Перевіривши матеріали справи, судом було з`ясовано, що докази на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) ОСОБА_1 у справі №160/21060/25 відсутні.

З метою перевірки дотримання представником ОСОБА_1 правил підсудності, судом зроблено запит з Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді за №1807163 від 23.09.2025 року за вказаними параметрами (ПІБ - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) особу не знайдено.

Судом також зроблено запит щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери.

Згідно відповіді за №1807205 від 23.09.2025 року за вказаними параметрами (ПІБ - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) довідки ВПО відсутні.

Отже докази на підтвердження факту зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) ОСОБА_1 в м. Дніпро або в Дніпропетровській області станом на дату подання позовної заяви, станом на дату постановлення цієї ухвали в матеріалах позовної заяви відсутні.

Відсутні також і докази того, що зареєстрованим місцезнаходженням відповідачів - Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 є АДРЕСА_4 .

Отже дана адміністративна справа не підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Разом з тим, ч.1 ст.318 Кодексу адміністративного суду судочинства України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Таким, чином, порушення окружним адміністративним судом правил як предметної, так і територіальної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому територіально не підсудні, і зобов`язує суд направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що дана позовна заява не підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду, суд вважає за необхідне передати адміністративну справу за підсудністю за місцем знаходження відповідача - Військової частини НОМЕР_1 до Луганського окружного адміністративного суду.

При цьому відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 30 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 27, 29, 243, 248, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи №160/21060/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд Луганського окружного адміністративного суду.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено та підписано 24.09.2025 року.

Суддя О.М. Неклеса