Справа № 160/10554/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового та пільгового стажу за Списком №1 (підземний) ОСОБА_1 період навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1986 по 29.06.1993 відповідно диплому НОМЕР_1 від 29.06.1993 та до пільгового стажу за Списком №1 (підземний) період військової служби згідно військового квитка серії НОМЕР_2 з 29.06.1987 по 06.06.1989;
-зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 (підземний) ОСОБА_1 період роботи в Шахті імені 60-річчя Радянської України з 13.07.1993 по 05.09.2002 згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 та здійснити призначення пенсії згідно поданої заяви від 21.02.2025.
В обґрунтування позову зазначено про безпідставність відмови у зарахуванні спірних періодів до пільгового стажу та, як наслідок, відмови у призначенні пільгової пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову оскільки Донецький політехнічний інститут не відносилися до закладів професійної (професійно-технічної) освіти, а належали до вищих навчальних закладів. Крім того, за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1986 по 29.06.1993 відповідно до диплому НОМЕР_1 від 29.06.1993, оскільки період навчання перетинається з військовою службою.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій наведено доводи аналогічні тим, які викладено в позові.
Від ГУ ПФУ в Житомирській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти та час проходження строкової військової служби зараховуються до пільгового стажу для визначення права на призначення пенсії.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.02.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, яка відповідно до принципу екстериторіальності передана на розгляд до ГУ ПФУ в Житомирській області.
Рішенням від 28.002.2025 №87 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та у зв`язку з відсутністю письмового повідомлення заявника про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

В Рішенні вказано:

вік заявника 56 років;

страховий стаж особи становить 33 роки 05 місяців 25 днів;

страховий стаж особи з урахуванням стажу в пільговому обчисленні становить 35 років 05 місяців 25 днів;

пільговий стаж роботи становить за Списком №1 2 роки, за Списком №2 1 рік, військова служба 2 роки 0 місяців 08 днів.

До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1986 по 29.06.1993 відповідно до диплому НОМЕР_1 від 29.06.1993, оскільки період навчання перетинається з військовою службою.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі-Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону №1058-ІУ).

Періоди трудової діяльності зараховуються до страхового стажу при обчисленні пенсії за періоди до 01.01.2004 згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення, а після 01.01.2004 - Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, до страхового стажу прирівнюється весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, зокрема, й періоди навчання за денною (очною) формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-ІУ).

У законодавстві, що діяло до 01.01.2004, зокрема передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, законодавець, крім роботи, виконуваної на підставі трудового договору на підприємствах, передбачив можливість зарахування до страхового стажу періоду навчання і визначив для цього певні умови та порядок.

За змістом положень статті 62 Закону України № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання (пункт 8 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи с трудова книжка.

Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а період навчання підтверджується виданими навчальним закладом дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Так, пунктом 2.16 Інструкції №58 встановлено, що для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Тобто внесення запису про навчання, здійснюється навчальним закладом та при наявності відкритої трудової книжки.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Згідно п. 23 Порядку №637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Так, позивачем на підтвердження періоду навчання у вищому навчальному закладі до заяви про призначення пенсії та матеріалів справи, додано копію диплому серії НОМЕР_1 від 29.06.1993 виданого на ім`я ОСОБА_1 та додаток від 30.06.1993 б/н до нього.

Додаток до Диплома серії НОМЕР_1 містить відомості про періоди навчання позивача у Донецькому політехнічному інституті, та зазначено, що за період навчання з 1988 по 1993 рік ОСОБА_1 виконав учбовий план за спеціальністю 0714 «Економіка та управління в галузях гірничої промисловості та геологорозвідування» (денна форма навчання) і склав заліки та іспити по переліченим дисциплінам. Захистив дипломний проект на тему: «Пошук резервів підвищення ефективності виробництва в умовах шахті ім.60 річчя Радянської Армії ПО «Донецьквугілля».

Диплом серії НОМЕР_1 від 29.06.1993 та додаток до нього містять підписи посадових відповідних осіб, як то Голови Державної кваліфікаційної комісії, ректора, проректора, декана факультету та печатку навчального закладу.

Також слід зазначити, що трудова книжка позивача містить відомості про період навчання та підтверджує його, а саме запис №1, в якому зазначено з 01.09.1986 по 29.06.1993 навчання в Донецькому політехнічному інституті (Диплом НОМЕР_1 ).

За положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно п. 1.8 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо- одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Тобто, відповідач мав можливість витребувати додаткові докази що підтверджують відповідний стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії. Натомість орган Пенсійного фонду не здійснив дій спрямованих на витребування таких доказів, чим, порушив права Позивача на належне підтвердження стажу.

Суд зазначає, що, як вірно вказано у оскаржуваному рішенні, період навчання у Донецькому політехнічному інституті перетинається з періодом служби в рядах радянської армії з 29.06.1987 по 06.06.1989.

Суд також зазначає, що в спірний період діяв Закон СРСР «Про загальний військовий обов`язок від 12.10.1967, який передбачав (далі мовою оригіналу): «что на действительную воєнную службу призываются граждане мужского пола, которым ко дню призыва исполняется 18 лет».

З матеріалів справи вбачається, що позивача було призвано до рядів радянської армії, в якій він проходив службу в період з 29.06.1987 по 06.06.1989. Вказаний період зараховано відповідачем до загального стажу позивача.

Таким чином, суд доходить висновку, що зарахуванню підлягає період навчання, який не охоплений періодом проходження військової служби, а саме: з 01.09.1986 по 28.06.1987 та з 07.06.1989 по 29.06.1993.

Також, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998 №103/98-ВР, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців.

Згідно записів трудової книжки озивача:

01.09.1986-29.06.1993 навчання в Донецькому політехнічному інституті;

13.07.1993 - прийнятий на Донецьке виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Шахта імені 60-річчя Радянської України» дільничним гірничим нормувальником, посада пов`язана з підземними роботами.

Дільничний гірничий нормувальник виконує на підземних дільницях шахти комплекс робіт щодо вдосконалення організації і нормування праці з метою зростання її продуктивності та підвищення ефективності виробництва. Розробляє паспорти норм і розцінок, визначає норми праці на основі використання міжгалузевих, галузевих (басейнових) та інших прогресивних матеріалів щодо праці для різних видів виконуваних робіт.

Бере участь у розробленні галузевих нормативних матеріалів. Проектує місцеві норми і нормативи з праці на роботи, для яких відсутні міжгалузеві і галузеві нормативні документи, а також при створенні на підприємствах прогресивніших організаційно-технічних умов порівняної з урахованими при розробленні чинних міжгалузевих і галузевих матеріалів для нормування праці.

Встановлює тимчасові і разові норми праці на роботи, що мають разовий (одиничний) характер (позапланові, аварійні), а також на період освоєння нової техніки чи інших робіт у разі відсутності затверджених матеріалів для нормування праці. Своєчасно доводить до відома працівників дільниць норми виробітку та умови оплати праці.

Бере участь у масовій перевірці існуючих норм праці на відповідність їх досягнутому рівню техніки, технології, організації виробництва і праці в процесі атестації робочих місць. Здійснює безпосередньо на робочих місцях регулярний контроль відповідності нормовизначальних факторів (гірничотехнічні параметри, умови праці), прийнятих для розрахунку норм, фактичним їх значенням. Коригує норми трудових витрат у разі зміни умов виробництва і праці. Виявляє та аналізує причини втрат робочого часу, визначає резерви росту продуктивності праці, сприяє розвитку нових форм організації і мотивації праці.

Проводить роботу щодо своєчасної заміни норм трудових витрат прогресивнішими в міру впровадження організаційно-технічних заходів, які забезпечують зростання продуктивності праці. Бере участь у прийманні та бракуванні виконуваних робіт.

Тобто спеціальність здобута позивачем в Донецькому політехнічному інституті «економіка та управління у галузях гірничої промисловості та геологорозвідування» відповідає роботі дільничного гірничого нормувальника.

В редакції Закону України від 06.09.2018 №2541 визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 18 Закону №103/98-ВР у первісній редакції визначено, що до професійно- технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту.

В редакції Закону України від 11.09.2003 №1158-ІУ, чинній на час розгляду справи, статтею 18 Закону № 103/98-ВР визначено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально- курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Так, на момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки "Про народну освіту" від 28.06.1974 №2778.

Згідно із ст. 42 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки "Про народну освіту" професійно-технічні навчальні заклади є основною школою професійно-технічної освіти молоді і формування гідного поповнення робітничого класу. До професійно-технічних навчальних закладів (училищ, професійних шкіл) приймаються громадяни СРСР, які закінчили восьмирічну або середню загальноосвітню школу.

Особам, які закінчили професійно-технічні навчальні заклади, присвоюється відповідна кваліфікація (розряд, клас, категорія) з професії і видається атестат встановленого зразка, а тим, хто добився особливих успіхів у навчанні при зразковій поведінці, - атестат з відзнакою. Особам, які закінчили середні професійно-технічні училища, видається диплом про присвоєння кваліфікації з професії і здобуття середньої освіти, а тим, хто особливо відзначився, - диплом з відзнакою (стаття 48 Закону №2778).

Відповідно до ч. 1 ст.49 цього Закону середня спеціальна освіта здійснюється в технікумах, училищах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до середніх спеціальних навчальних закладів.

Після набуття чинності Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки "Про освіту" від 23.05.1991 №1060 та Закону України "Про вищу освіту" технікуми віднесені до вищих навчальних закладів І рівня акредитації, в яких здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста.

Так, статтею 32 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки "Про освіту" від 23.05.1991 №1060-ХІІ професійно-навчальними виховними закладами є: професійно-технічне училище, професійні училища різних рівнів.

Натомість, статтею 34 вказаного Закону визначено, що вищими навчальними закладами є технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

З наведених норм законодавства вбачається, що Донецький політехнічний інститут був закладом професійної (професійно-технічної) освіти, а отже вказаний період навчання позивача має бути віднесений до пільгового стажу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 проходив навчання у закладі професійної освіти, такий час навчання зараховується до трудового стажу позивача, як здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Застосування правових норм при розгляді питання щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання у технікумі відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 17.05.2019 у справі № 644/2182/17, від 04.03.2020 у справі №367/945/17.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам до загального трудового стажу, до стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абз.2 п. 1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, період строкової військової служби повинен зараховуватися до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у виключних випадках, а саме: якщо особа на момент призову на строкову військову служби працювала за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах або після демобілізації особа працювала за набутою спеціальністю в закладі професійної освіти. .

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що до пільгового стажу має бути зараховано період проходження військової строкової служби в лавах Радянської Армії, так як позивач був призваний та після демобілізації продовжив навчання та був працевлаштований за спеціальністю до шахти.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи в Шахті імені 60-річчя Радянської України, суд зазначає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки оскаржуваним рішенням позивачу не відмовлялось у зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу, а тому суд позбавлений можливості надати оцінку підставам відмови органу ПФУ.

Щодо позовних вимог до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005№ 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про зобов`язання саме Головного управління в Житомирській області повторно розглянути заяву, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Отже, за наслідками розгляду справи, судом встановлено, що позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 у справі №348/2160/15-а (провадження №К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не здійснювалось обчислення пільгового стажу роботи з урахуванням періодів, які враховано судом у даній справі, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що належним способом захисту буде зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду уданій справі.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи положення статті 139 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.02.2025 №87 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального страхового та пільгового стажу за Списком №1 (підземний) ОСОБА_1 період навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1986 по 28.06.1987 та з 07.06.1989 по 29.06.1993 відповідно диплому НОМЕР_1 від 29.06.1993 та до пільгового стажу за Списком №1 (підземний) період військової служби згідно військового квитка серії НОМЕР_2 з 29.06.1987 по 06.06.1989.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.02.2025 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду у даній справі.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська