Справа № 320/19509/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м. Київ справа №320/19509/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження за позовною заявою ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ФІЧ" до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ"ТОРГОВИЙ ДІМ "ФІЧ" з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 17.04.2024 №305760701, яким визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФІЧ» на загальну суму 143090 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на відсутність порушень ним вимог норм податкового законодавства та протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки первинні документи щодо формування доходу контролюючим органом взагалі не досліджувалися, а висновки акту перевірки щодо заниження податку на прибуток ґрунтуються виключно на аналізі даних оборотно-сальдових відомостей. Позивач наголошує, що контролюючим органом жодним чином не доведено наявність порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПК України. Безпідставними, на думку позивача, також є застосування штрафних санкцій, оскільки контролюючим органом не було витребувано додаткових документів, а стосовно наданих первинних документів розбіжностей та недоліків не встановлено.

Відтак, на переконання позивача, висновки контролюючого органу є безпідставними та передчасними, оскільки задокументовані господарські операції є реальними, а формування суми доходів за 3 квартали 2023 року є підтвердженим на підставі належним чином складених первинних документів.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що посадові особи контролюючого органу при проведенні перевірки та оформленні її результатів діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Звертав увагу суду, що перевіркою встановлено порушення ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ ФІЧ п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 4 п. 6, п. 9 та п. 19 П(с)БО 16 Витрати, ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п. 1.2 ст. 1, п. 2.4 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в результаті чого, на переконання відповідача, позивачем було завищено витрати на збут, що призвело до безпідставного заниження податку на прибуток. Вказані обставини, на переконання відповідача, були достатніми для застосування до позивача штрафних санкцій, а тому, на думку відповідача, ним правомірно було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення. У зв`язку з викладеним, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Головне управління ДПС у м. Києві проведено на підставі направлень віл 13.11.2023 №20471/26-15-07-01-03, №20472/26-15-07-01-03, від 14.11.2023 №20646/26-15-24-02-05, від 30.11.2023 №22256/26-15-07-07-01, від 30.11.2023 №22257/26-15-07-07-01, виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві відповідно до 20, 77, 82 ПК України, п. 2 частини 1 ст. 13 розділу IV, ст. 25 розділу VI Закону від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), у зв?язку зі змінами п.п. 69.35 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, внесеними Законом України від 30 червня 2023 року №3219-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2023 та на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 31.10.2023 № 5380-п проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФІЧ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 12.08.2022 по 30.09.2023, валютного - за період з 12.08.2022 по 30.09.2023, єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування - за період з 12.08.2022 по 30.09.2023 та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами перевірки 11.12.2023 було складено акт перевірки №82057/ж5/26-15-07-01-03/44822398 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФІЧ».

Перевіркою ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФІЧ» встановлено порушення :

1. п.44.1, п.44.2 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, п.4,6,9 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 31.12. 1999 №318, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, п.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями), п. 1.2 ст. 1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №68/704, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 760 013,00 грн., в т.ч. за 2022 на суму 146 900,00 грн., за 9 місяців 2023 на суму 613 113,00 грн.;

2. п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України: несвоєчасна реєстрації податкових накладних за грудень 2022 року, за квітень 2023 року;

3. п. 49.2, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст.49, ст. 51, п. 70.16 ст. 70, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, р. IV «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», затвердженого наказом Мінфіну України від 13.01.2015 №4 (з змінами і доповненнями) а саме: подання не в повному обсязі з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб. У податковому розрахунку за 1 квартал 2023 року, не відображено за ознакою 153 суми поворотної фінансової допомоги наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому.

На підставі висновків акта перевірки від 11.12.2023 №82057/ж5-26-15-07-01-03/44822398 Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФІЧ» ГУ ДПС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.02.2024 року № 75200701, яким визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФІЧ» на загальну суму 950 016 грн., з яких сума податку на прибуток в розмірі 760 013,00 грн. та сума штрафних санкцій у розмірі 190 003,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення в свою чергу було оскаржено ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФІЧ» в адміністративному порядку шляхом направлення скарги до ДПС України.

За результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення від 11.04.2024 № 10462/6/99-00-06-01-01-06, яким скаргу задоволено частково, скасовано ППР від 06.02.2024 року № 75200701 в частині заниження податку на прибуток по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 та у відповідній частині застосованих штрафних санкцій, в іншій частині зазначене ППР залишено без змін.

З урахуванням рішення ДПС України відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.04.2024 № 305760701, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 114472,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 28618,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Відповідно до п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14).

Відповідно до абз. 1 пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно з Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (П(с)БО 16 «Витрати»), прямі витрати - витрати, що можуть бути віднесені безпосередньо до конкретного обєкта витрат економічно доцільним шляхом.

Відповідно до п.6. П(С)БО 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п. 19 П(с)БО 16 «Витрати» до витрат на збут включаються, зокрема оплата комісійної винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі- Закон №996-XIV).

Частиною 1 ст. 9 Закону № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після і закінчення, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов?язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно абзацу 11 ст.1 Закону № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до абзацу 2 п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Отже, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку із положеннями законодавства з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності визначають, що однією з головних умов документального підтвердження задекларованих платником податків у податковій звітності показників є можливість на підставі наявних первинних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту (доходу) в результаті здійснення господарських операцій.

При цьому первинний документ має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення, натомість сама собою наявність або відсутність окремих документів не свідчить про наявність факту порушення з боку платника податків, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення суб`єктами господарювання відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Досліджуючи обґрунтованість спірного податкового повідомлення-рішення суд вказує наступне.

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем встановлено порушення ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ ФІЧ п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 4 п. 6, п. 9 та п. 19 П(с)БО 16 Витрати, ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п. 1.2 ст. 1, п. 2.4 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в результаті чого, на переконання відповідача, позивачем було завищено витрати на збут на загальну суму 3 586 334,00 грн.

Відповідно до наданих до перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, а саме: журналів-ордерів, оборотно-сальдових відомостей, картки по рахунках 70 Доходи від реалізації, 71 Інші операційні доходи, 74 Інші доходи, 791 Результат операційної діяльності встановлено невідповідність даних бухгалтерського обліку та даних Звіту про фінансові результати (Форма № 2м), Декларації з податку на прибуток за 3 квартали 2023 року на загальну суму 635 958,00 грн. (не віднесення до складу фінансового результату).

Вказані висновки контролюючого органу стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 17.04.2024 №305760701.

Разом з тим, суд не погоджується з обґрунтованістю вищевказаних доводів відповідача щодо правомірності прийнятого спірного ППР з огляду на наступне.

Відповідачем не надано суду будь-яких належних доказів, які покладено в основу висновків акту перевірки на підтвердження відсутності факту реальності господарських операцій, вчинених позивачем з контрагентами, що могло свідчити про заниження податку на прибуток на 114472,00 грн., що призвело в свою чергу, до застосування штрафних санкцій у розмірі 28618,00 грн.

Крім того, ані акт перевірки, ані письмові заперечення відповідача, не містять аналізу дотримання як позивачем, так і його контрагентами податкової дисципліни у спірних правовідносинах на підставі аналізу первинних документів.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено, що надані під час перевірки первинні документи, не містять всіх обов`язкових реквізитів первинного документа, які визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Матеріали справи не містять також доказів на підтвердження відмови позивача надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутній опис отриманих в ході перевірки контролюючим органом документів від позивача. Згідно додатку 4 до акта перевірки «Перелік документів, які було використано при проведенні перевірки податків ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ ФІЧ, було використано вибірково договори, додаткові угоди, акти виконаних робіт тощо, однак у вказаному додатку не відображено реквізитів жодного документу, який міститься у переліку, а тому стверджувати, що позивач не надавав до перевірки первинних документів по взаємовідносинах із контрагентами не вбачається за можливе.

Аналіз доводів відповідача свідчить, що:

- контролюючим органом не надано суду доказу щодо наявності на момент вчинення господарських операцій дефекту у правовому статусі контрагентів позивача;

- всупереч вимогам податкового законодавства України, висновки контролюючого органу в спірних правовідносинах базуються на аналізі обставин, які не можуть бути самостійною підставою для нарахування суми грошового зобов`язання з податку на прибуток;

- під час перевірки відповідачем не перевірявся рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами;

- доказів порушення фіскальних інтересів держави внаслідок таких взаємовідносин відповідачем суду не надано.

Крім того, відповідно до пункту 2, розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 20.08.2015 № 727 (далі - Порядок №727), акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку № 727 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

При цьому, в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 727).

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 727 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

При цьому за результатами податкової перевірки законодавством передбачено складання акта, в якому повинні бути відображені всі виявлені контролюючим органом порушення законодавства (у разі їх наявності).

У відповідності до п.п.2 п.4 розд. III Порядку № 727, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.12.2024 у справі № 820/1520/17.

Разом з тим, доводи податкового органу, викладені в акті перевірки, щодо заниження податку на прибуток в спірній сумі ґрунтуються виключно на аналізі даних оборотно-сальдових відомостей без дослідження змісту первинних документів щодо формування суми доходу за 3 квартали 2023 року.

Вказані обставини додатково свідчать про недоведеність висновків про заниження позивачем податку на прибуток на 114472,00 грн, на підставі чого були застосовані штрафні санкції у розмірі 28618,00 грн.

З огляду на вказане суд вказує про те, що доводи контролюючого органу є не підтвердженими належними та достатніми доказами та спростовуються матеріалами справи.

Отже, за результатами дослідження всіх важливих обставин у цій справі на підставі відповідних доказів, оцінка яким надана з дотриманням процесуального законодавства, суд дійшов висновку про те, що висновок контролюючого органу в частині заниження позивачем податку на прибуток на 114472,00 грн., на підставі чого також були застосовані штрафні санкції у розмірі 28618,00 грн., є помилковими.

Враховуючи наведене, суд вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідачем не доведено тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, як того вимагає від сторін приписи частини першої статті 77 КАС України.

За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд наголошує, що обов`язок доказування в податкових спорах покладається на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 817/149/17, від 29.03.2018 у справі № 813/2758/16.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зауважує, що усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.06.2025 у справі № 280/3703/23.

Податковим законодавством презюмується правомірність рішень, дій та бездіяльності платника податків (ст. 4 ПК України)

При цьому, позивачем надано достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 3 028,00 грн, що документально підтверджується платіжним документом.

Суд зазначає, що на час вирішення справи, позивачем не заявлено до стягнення понесені витрати на професійну правничу допомогу, не надано до суду відповідних доказів, у зв`язку з чим, вирішенню судом такі витрати за ст. 134 та ст. 139 КАС України, під час винесення рішення у даній справі, не підлягають.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду у сумі 3 028,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ФІЧ" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 17.04.2024 №305760701.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ФІЧ" (03035, м.Київ, вул. Липківського Василя Митрополита, буд. 45, кв. (офіс) 704, ) понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.