Справа № 420/12420/24
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа №420/12420/24

адміністративне провадження №К/990/21393/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Єзеров А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в суді касаційної інстанції адміністративну справу №420/12420/24

за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2024, ухвалене судом у складі головуючого судді Вовченко О.А.

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2025, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді Градовського Ю.М., суддів: Турецької І.О., Шевчук О.А.

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання довідки від 07.03.2024 №ЮО111773 про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023, із зменшенням розмірів надбавки за особливості проходження служби, надбавки за таємність, надбавки за науковий ступінь та вчене звання й премії;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести зміни у довідку від 07.03.2024 № ЮО111773 про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виходячи з відсоткових надбавок за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; за таємність у розмірі 15% від посадового окладу; за науковий ступінь у розмірі 15% від посадового окладу; за вчене звання у розмірі 25% від посадового окладу; премії у розмірі 140% від посадового окладу та направити її до ГУ ПФУ для перерахунку з 01.02.2023 основного розміру пенсії позивача.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послався на те, що для перерахунку його пенсії ІНФОРМАЦІЯ_1 надав довідку про розмір грошового забезпечення, у якій протиправно зазначив складові грошового забезпечення у заниженому розмірі (невірно арифметично розраховано), а саме надбавку за особливості проходження служби, надбавку за таємність, премію та зменшив відсотковий розмір доплат за науковий ступінь та вчене звання

Зокрема позивач зазначив, що відповідач протиправно зазначив у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії доплати за науковий ступінь та вчене звання у зменшеному відсотковому розмірі 5%, відповідно, які встановлено пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ № 704), оскільки він як науково-педагогічний працівник вищого військового закладу має право на перерахунок пенсії з урахуванням доплат за науковий ступінь у розмірі 15% від посадового окладу та за вчене звання у розмірі 25% від посадового окладу на підставі частини другої статті 59 Закону України від 01.07.2014 № 1556-VII «Про вищу освіту» (далі - Закон № 1556-VII).

3. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2024, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2025, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення у грошовому виразі розмірів надбавки за особливості проходження служби, надбавки за таємність та премії, вказаних у довідці від 07.03.2024 № ЮО111773 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023.

- зобов`язано відповідача оформити і надати до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, відповідно до вимог положень Постанови КМУ № 704, Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260), із зазначенням відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби, надбавки за таємність та премії у грошовому виразі, обчисленому виходячи з розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, вказаних в довідці від 07.03.2024 № ЮО111773 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. 19.05.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2025 у справі №420/12420/24 за вищевказаним позовом, з підстав, визначених пунктами 1 та 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

5. Верховний Суд ухвалою від 19.06.2025 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

6. Відзиви на касаційну скаргу до суду не надходили.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. У справі, яка розглядається суди встановили, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №420/35525/23 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до ГУ ПФУ довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), з урахуванням положень Постанови КМУ № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку із 01.02.2023 основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

На виконання зазначеного рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_1 видано ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення від 07.03.2024 № ЮО111773 із зазначенням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення станом на 01.01.2023, а саме:

посадовий оклад (13 100 грн);

оклад за військове звання «прапорщик» (2 260 грн);

надбавка за вислугу років 50% (7 680 грн);

надбавка за особливості проходження служби 65% (9 828 грн);

надбавка за таємність 15% (1 290 грн);

надбавка за науковий ступінь 5% (430 грн);

надбавка за вчене звання 5% (430 грн);

премія 140% (12 040 грн), а всього 47 058 грн.

Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині зазначених у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 занижених розмірів надбавок за особливості проходження служби, таємність, доплат за науковий ступінь та вчене звання, премії, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 неправомірно, у наданій позивачу довідці, зазначив у зменшеному розмірі надбавки за особливості проходження служби, надбавки за таємність та премії, оскільки суми у грошовому значенні розраховані арифметично неправильно. Відмовляючи у решті позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач правомірно на підставі Постанови КМУ № 704 та Порядку № 260 зазначив у цій довідці доплати за науковий ступінь у розмірі 5% та за вчене звання у розмірі 5%.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ВІДЗИВУ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ

9. Касаційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує, зокрема тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення статті 59 Закону №1556-VII, Закону № 2262-ХІІ й Постанови КМУ № 704, оскільки суди не врахували висновків Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права, викладених в його постановах від 21.06.2023 у справі № 380/24050/21 та від 21.12.2023 у справі №380/16427/21 в частині зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення розмірів доплати за науковий ступінь та вчене звання.

Окрім того, скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях помилково застосували правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20.06.2024 у справі № 520/9891/23 та помилково вважали, що положення Постанови КМУ № 704 і Порядку № 260 регулюють спірні правовідносини, при цьому не врахували пріоритетності норм спеціального Закону № 1556-VII.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

11. У справі, що розглядається, спірним питанням, на стадії касаційного перегляду судових рішень, є розміри доплат за науковий ступінь та за вчене звання, зазначені у довідці про розмір грошового забезпечення військовослужбовця для проведення перерахунку пенсії.

12. Оцінюючи доводи касаційної скарги про перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів встановила, що Верховний Суд вже розглядав справи з подібними правовідносинами.

13. Так, Верховний Суд у постанові від 21.06.2023 у справі № 380/24050/21, яка була ухвалена у справі, правовідносини в якій є подібними до тих, що склалися у справі, що розглядається, дійшов висновку про те, що для визначення розміру доплат за науковий ступінь та вчене звання позивачу - військовому пенсіонеру слід застосовувати норму частини другої статті 59 Закону № 1556-VII, а не положення підзаконного акта - Постанови КМУ №704, тому у довідці про розмір грошового забезпечення необхідно зазначити доплату за науковий ступінь (кандидата наук) у розмірі 15% посадового окладу та за вчене звання (доцента) у розмірі 25% посадового окладу відповідно до частини другої статті 59 Закону №1556-VII.

14. При цьому у постанові Верховного Суду від 20.06.2024 у справі № 520/9891/23 викладений висновок, зокрема, що позивач є пенсіонером Збройних Сил України та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ, тому гарантії його соціального і правового захисту встановлюються саме Законом № 2262-ХІІ та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, у тому числі Постановою КМУ № 704 та Порядком № 260, які, у свою чергу, містять спеціальні правові норми щодо соціального захисту військовослужбовців, а тому для визначення складових грошового забезпечення та їх розміру при проведенні перерахунку пенсії не можуть бути застосовані положення частини другої статті 59 Закону № 1556-VII.

15. Колегія суддів вважає помилковими висновки Верховного Суду, викладені в його постанові від 21.06.2023 у справі № 380/24050/21, з огляду на таке.

16. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

18. Закон № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

19. Цей Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

20. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

21. Частиною першою статті 1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

22. Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

23. За змістом частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

24. Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

25. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

26. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

27. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

28. Отже, Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови і порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для його проведення.

29. 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

30. Пунктом 2 постанови КМУ № 704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

31. Відповідно до пункту 5 Постанови № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, а також здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

32. Також, підпунктами 2 та 3 пункту 6 постанови КМУ № 704 передбачено виплату таких доплат:

за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10% посадового окладу. За наявності двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем;

за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які обіймають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю, і мають вчене звання доцента, старшого наукового співробітника або старшого дослідника, в розмірі 5%, професора - 10% посадового окладу. За наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням.

33. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

34. З огляду на це, Порядком № 260 визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

35. Порядок № 260 розроблено, зокрема, відповідно до Постанови КМУ № 704.

Пунктом 2 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

36. Виплату доплати за науковий ступінь та за вчене звання врегулювано розділом ХV Порядку № 260, розмір яких ідентичний розміру, визначеному у Постанові КМУ №704.

37. Як видно з судових рішень у цій справі, спірні правовідносини виникли, зокрема, з приводу протиправного, на думку позивача, зазначення ОТЦК СП у виданій йому довідці про грошове забезпечення станом на 01.03.2023 для перерахунку пенсії доплати за науковий ступінь у розмірі 5% від посадового окладу, доплати за вчене звання у розмірі 5% від посадового окладу. При цьому позивач стверджує, що приписами частини другої статті 59 Закону № 1556-VII установлено доплати за науковий ступінь у розмірі не менше ніж 15% посадового окладу та за вчене звання у розмірі 25% і саме в такому розмірі відповідач мав зазначити ці доплати у згаданій довідці.

38. Закон № 1556-VII, відповідно до його преамбули, встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях.

39. У відповідності до пунктів 6 та 6-1 частини першої статті 1 Закону № 1556-VII вищий військовий навчальний заклад - заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського і старшинського) складу з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, центральних органів виконавчої влади із спеціальним статусом, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, інших розвідувальних органів України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону;

заклад вищої освіти із специфічними умовами навчання - заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах середнього та вищого складу Національної поліції України, начальницького складу з метою задоволення потреб Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

40. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 11 Закону № 1556-VII систему вищої освіти становлять, зокрема, заклади вищої освіти всіх форм власності.

41. Частиною другою статті 59 Закону № 1556-VII визначено, що науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25% посадового окладу, а також за вчене звання доцента і старшого дослідника - 25% посадового окладу, професора - 33% від посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір за рахунок власних надходжень.

42. Згідно із підпунктом 8 пункту 2 розділу XV Прикінцеві та перехідні положення Закону №1556-VII, після набрання чинності цим Законом науковий ступінь кандидата наук прирівнюється до наукового ступеня доктора філософії, а вчене звання старшого наукового співробітника - до вченого звання старшого дослідника.

43. З наведеного слідує, що приписи Закону № 1556-VII визначають правові засади організації, функціонування та розвитку системи вищої освіти в Україні; встановлюють стандарти якості освіти, порядок акредитації навчальних закладів, а також засади фінансування вищої освіти; регулюють виключно відносини у сфері надання освітніх послуг, створення і утримання навчальних закладів; визначають права та обов`язки учасників освітнього процесу і безпосередньо їх стосуються.

44. При цьому з метою стимулювання наукової діяльності та збереження кваліфікованих кадрів у сфері вищої освіти частиною другою статті 59 Закону №1556-VII передбачено, що до складу матеріального забезпечення науково-педагогічних, наукових і педагогічних працівників університетів, академій, інститутів та коледжів входять додаткові виплати у вигляді доплат за наукові ступені та вчені звання, у розмірах, встановлених частиною другою статті 59 Закону № 1556-VII.

45. У той же час, позивач є пенсіонером Збройних Сил України та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ, тому гарантії його соціального і правового захисту встановлюються саме Законом № 2011-XII та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, у тому числі Постановою КМУ № 704 та Порядком № 260, які, у свою чергу, містять спеціальні правові норми щодо соціального захисту військовослужбовців.

46. Приписами підпунктів 2 та 3 пункту 6 Постанови КМУ № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право виплачувати:

доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10% посадового окладу. За наявності двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем;

доплату за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які займають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю і мають вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), в розмірі 5%, професора - 10% посадового окладу. За наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням.

47. Виплату доплати за науковий ступінь та за вчене звання врегулювано також і розділом ХV Порядку № 260, розмір яких ідентичний розміру, визначеному у Постанові КМУ № 704.

48. На переконання колегії суддів, системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що вказані нормативно-правові акти регулюють різні за своєю правовою природою (стимулюючі доплати до заробітної плати і складові грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії) та за суб`єктним складом (науково-педагогічні, наукові та педагогічні працівники і військовослужбовці) правовідносини, а тому колегія суддів вважає, що посилання позивача на приписи частини другої статті 59 Закону № 1556-VII є безпідставними і не свідчать про наявність суперечностей у правовому регулюванні.

49. Таким чином, враховуючи, що Закон № 1556-VII регулює питання, пов`язані з діяльністю у сфері вищої освіти і не має прямого відношення до нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовців, то його положення щодо визначення розміру вказаних вище доплат науково-педагогічним, науковим, педагогічним та іншим працівникам закладів вищої освіти не можуть бути застосовані при визначенні розміру такої доплати військовослужбовцям, які проходять військову службу у вищих військових навчальних закладах, який як було зазначено вище встановлений підпунктами 2 та 3 пункту 6 Постанови КМУ № 704.

50. За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №380/24050/21 про те, що правила визначення доплати за науковий ступінь та вчене звання, установлені підпунктом 2 пункту 6 Постанови КМУ № 704, поширюються на всіх військовослужбовців, які мають такі наукові ступені та вчені звання, окрім тих військовослужбовців, які проходять службу у вищих військових навчальних закладах, яким така доплата має встановлюватися з урахуванням мінімальних гарантій, що передбачені статтею 59 Закону № 1556-VII.

51. Відповідно до частини першої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.

52. Згідно зі частиною першою статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

53. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу (частина четверта статті 347 КАС України).

54. На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи № 420/12420/24 (касаційне провадження № К/990/21393/25) на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу - судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.

Керуючись статтями 346, 347 КАС України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 420/12420/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.І. Рибачук

Судді: А.Ю. Бучик

А.А. Єзеров