Справа № 751/6303/25
Суддя: Маринченко О. А.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 751/6303/25
Провадження № 2-а/750/262/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Маринченко О.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

16 липня 2025 року позивач з використанням засобів поштового зв`язку звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 5160306 від 06 липня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. за те, що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим не виконав вимоги пункту 15.9. Правил дорожнього руху. Дана постанова є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушеннями норм матеріального і процесуального права та такою, що підлягає скасуванню. З матеріалів адміністративної справи неможливо встановити факт вчинення адміністративного правопорушення та вину позивача в його вчиненні. Притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Оскаржувана постанова ґрунтується виключно на припущенні працівника поліції, оскільки жодного технічного вимірювання фактичної відстані від транспортного засобу до виїзду з прилеглої території здійснено не було. Вимога, передбачена пунктом 15.9. Правил дорожнього руху, має числове обмеження - 10 метрів, а тому факт порушення може бути встановлений лише шляхом вимірювання, а не візуальної оцінки. У матеріалах справи відсутні фото або відео, які містять масштабну сітку, орієнтири або технічні показники відстані, докази використання вимірювальних приладів (рулетка, далекомір тощо), координати або плани, які дозволяють зробити висновок про відстань, яка є меншою ніж 10 метрів. Також, були відсутні ознаки виїзду з прилеглої території.

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2025 року справу за вказаним позовом передано на розгляд Деснянському районному суду міста Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами; визначено відповідачам строк для подачі відзиву на позов.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 06 липня 2025 року о 23 год. 25 хв. позивач, керуючи транспортним засобом Peugeot Partner, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив пункт 15.9. и) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 КУпАП. Працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції відповідно до покладених на них повноважень. Жилінський Євгеній Олександрович є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання капрал поліції, а тому відповідно до статті 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною третьою статті 122 КУпАП. Виявивши порушення Правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та виніс відносно позивача оскаржувану постанову. Поліцейському дозволено використовувати інформацію, отриману, зокрема, із відеотехніки, в тому числі і відеозаписи, отримані із відеореєстратора поліцейського. З відеозапису з портативного відео реєстратора слідує, що під час патрулювання екіпажем патрульної поліції було виявлено автомобіль Peugeot Partner, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якого не працював задній лівий габаритний ліхтар, що є порушенням Правил дорожнього руху. Виявивши адміністративне правопорушення, відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські подали вимогу про зупинку. Виконання вимоги працівників поліції про зупинку має здійснюватися водієм з дотримання правил зупинки, передбачених Правилами дорожнього руху, проте позивач здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив пункт 15.9. и) Правил дорожнього руху та створив перешкоду іншим транспортним засобам. Після зупинки транспортного засобу водія було повідомлено про причину зупинки та висунуто законну вимогу надати для перевірки документи. Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп?яніння та у встановленому законом порядку останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння, на що водій погодився. Оскільки результат огляду на стан сп`яніння був позитивний, позивача було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом та складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Позивача було повідомлено, що за порушення вимог пункту 15.9. и) Правил дорожнього руху передбачена адміністративна відповідальність. У подальшому за порушення п. 15.9. и) Правил дорожнього руху відносно позивача було винесено оскаржувану постанову. Доводи позивача щодо відсутності замірів, які б підтверджували факт зупинки автомобіля ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, є необґрунтованими, оскільки на відеозаписі зафіксовано зупинку автомобіля Peugeot Partner, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в межах виїзду. Також, на відеозаписі зафіксовано, як вказаний транспортний засіб заважав проїзду іншому учаснику дорожнього руху, який виїжджав з прилеглої території, тобто позивач створив перешкоду дорожньому руху. Зазначені в оскаржуваній постанові обставини підтверджені матеріалами відеофіксації, з яких слідує, що задня частини транспортного засобу знаходиться на виїзді. Таким чином, матеріали відеофіксації підтверджують факт порушення позивачем пункту 15.9. и) Правил дорожнього руху, що стало достатньою і належною підставою для винесення оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП. Твердження позивача, що в матеріалах справи відсутні фото або відео, які містять масштабну сітку, орієнтири або технічні показники відстані тощо не заслуговують на увагу, оскільки вказане не передбачене порядком оформленням адміністративних матеріалів, а характер доказування в даній справі не потребував вимірювання певних величин. Поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про суть вчиненого ним правопорушення. До початку винесення оскаржуваної постанови поліцейський оголосив про початок розгляду справи, ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої розглядається справа, та жодним чином не перешкоджав позивачу в реалізації прав. Позивачу були роз`яснені права, передбачені статтею 268 КУпАП, про що свідчить особистий підпис позивача в графі 8 оскаржуваної постанови. Дотримання відповідачем процедури винесення оскаржуваної постанови підтверджується підписанням відповідних граф такої постанови без жодних зауважень. З відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського слідує, що під час розгляду справи жодних клопотань позивачем заявлено не було. Відповідно до чинного законодавства, поліцейський лише ознайомлює особу з її правами, однак виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і яким саме чином. Поліцейський під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а оскаржувана постанова відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Незгода позивача з притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та звільнення останнього від адміністративної відповідальності. Зауваження позивача, як підстави для скасування оскаржуваної постанови, викладені в позові, не знаходять свого підтвердження, мають суб?єктивний характер та свідчать про намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити.

На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в справі докази, суд встановив таке.

06 липня 2025 року поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Жилінським Євгенієм Вікторовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5160306, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 680 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 КУпАП.

Зі змісту постанови серії ЕНА № 5160306 слідує, що 06 липня 2025 року о 23 год. 25 хв. по вул. Кривоноса, 41 у с. Новоселівка, водій здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушив пункт 15.9. и) Правил дорожнього руху порушення зупинок ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій (а.с. 8).

Постанова містить відомості про долучення до неї відео.

Згідно із статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 1.4. Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Вимогами пункту 2.3. Правил дорожнього руху визначено, зокрема, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно із пунктом 15.1. Правил дорожнього руху зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до пункту 15.9. и) Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно із пунктом 1.5. Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Відповідно до частини третьої статті 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також, частиною першою статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами, наданими відповідачем до відзиву, зокрема, відеозаписом, підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП, а саме: здійснення зупинки транспортного засобу Peugeot Partner, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ближче 10 м від виїзду з прилеглої території.

З відео слідує, що транспортний засіб позивача зупинився майже на самому виїзді з прилеглої території та заважав проїзду іншому транспортному засобу, який виїжджав з неї.

Поліцейський дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем відповідно до частини другої статті 77 КАС України доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке встановлена адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 122 КУпАП, а тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 271, 272, 286, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів.

Відповідач - Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи 40108646.

Суддя