Справа № 620/3800/19
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 вересня 2025 року

м. Київ

справа №620/3800/19

адміністративне провадження № К/990/28608/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року, з урахуванням ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року, та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі №620/3800/19 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа на стороні позивача - Громадська організація «Союз юристів України», про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, третя особа на стороні позивача - Громадська організація «Союз юристів України», у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 12 листопада 2019 року № 1432ц про звільнення ОСОБА_1 , з посади прокурора відділу розгляду запитів на публічну інформацію управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Генеральної прокуратури України;

- зобов`язати Офіс Генерального прокурора поновити (призначити) на рівнозначну посаду прокурора відділу або адміністративну посаду в Офісі Генерального прокурора;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора (Генеральної прокуратури України) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу 21 листопада 2019 року;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за весь час вимушеного прогулу;

- стягнути з відповідача кошти, витрачені на юридичну допомогу у розмірі 5000 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

04 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення суду за виключними обставинами, у якій просив:

- прийняти заяву про перегляд рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі № 620/3800/19 за виключними обставинами до розгляду;

- відкрити провадження про перегляд рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі № 620/3800/19 за виключними обставинами та переглянути з урахуванням рішення Конституційного Суду України у справі № 3-5/2023(5/23, 79/23);

- за результатом перегляду рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі № 620/3800/19 скасувати;

- ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа на стороні позивача - Громадська організація «Союз юристів України» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Чернігівського окружного адміністративного суду Бородавкіної С.В. та Клопота С.Л. від розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа на стороні позивача - Громадська організація «Союз юристів України» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року, з урахування ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по справі № 620/3800/19.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року, відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки в ухвалі суду від 11 листопада 2024 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа на стороні позивача - Громадська організація «Союз юристів України» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року - без змін.

Не погодившись з такими судовим рішення, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року повністю, передати справу на новий розгляд для продовження розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 липня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Мартинюк Н.М., судді: Мельник-Томенко Ж.М., Жук А.В.

На підставі службової записки секретаря судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Мельник-Томенко Ж.М. від 25 липня 2025 року №557/0/64-25 про проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ у зв`язку з перебуванням судді Мартинюк Н.М. у відпустці по вагітності та пологах призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 липня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Желєзний І.В., судді: Білак М.В., Мацедонська В.Е.

У зв`язку з перебуванням судді Желєзного І.В. на лікарняному строком більше 14 днів, що підтверджується службовою запискою секретаря судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Мельник-Томенко Ж.М. від 28 липня 2025 року №560/0/64-25, з урахуванням частини 9 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з метою дотримання строків розгляду справ призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Білак М.В., судді: Мацедонська В.Е., Уханенко С.А.

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі №620/3800/19 залишено без руху. Надано заявнику касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, а саме для надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням точного рішення суду першої інстанції, яке ним оскаржується, із обґрунтуванням підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

На виконання вимог ухвали Суду позивачем до Верховного Суду надіслано уточнену касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року повністю, передати справу на новий розгляд для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали касаційної скарги та зміст ухвалених у цій справі судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження з наступних підстав.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Такими ухвалами в силу пунктів 3, 4, 5, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України є ухвали щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (пункт 1 частини п`ятої статті 361 КАС України).

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що оскільки заявник у цій справі просить переглянути за виключними обставинами судове рішення, яким йому в задоволенні позову відмовлено, тобто рішення, що не підлягає примусовому виконанню, таке судове рішення не може вважатися невиконаним в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України з огляду на висновок Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 14 травня 2020 року у справі №808/1628/18. Крім цього, суди зазначили, що рішення Конституційного Суду України поширюється лише на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього.

У контексті вказаного Верховний Суд звертає увагу на те, що питання про перегляд за виключними обставинами судових рішень, які набрали законної сили, у зв`язку з встановленою Конституційним Судом України неконституційністю (конституційністю) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, уже неодноразово було предметом розгляду Верховного Суду, у тому числі у правовідносинах щодо яких виник спір.

Так, у постанові від 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18 об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду висловила позицію, згідно з якою судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог не передбачає можливості його примусового виконання, а тому воно не може вважатися «не виконаним» у розумінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, а значить не може переглядатися за виключними обставинами за указаної нормативної підстави.

У цій постанові також зазначено, що рішення Конституційного Суду України не змінює правового регулювання спірних правовідносин і не доводить факту допущення судом помилки під час вирішення спору, адже на час виникнення спірних правовідносин і прийняття рішення суду першої інстанції положення відповідної норми були чинними та підлягали застосуванню.

Питання застосування наслідків установлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону чи іншого нормативно-правового акта також було предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду у кримінальній справі №4819/49/19, у якій теж вирішувалася заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №4819/49/19, зокрема, зазначено, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, уже встановленої остаточним судовим рішенням.

Слід зазначити, що аналогічний підхід щодо застосування положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України Верховний Суд висловив, як у справі №440/4627/19 (постанова від 17 грудня 2023 року), так і під час розгляду заяв про перегляд за виключними обставинами судових рішень у справах за позовами прокурорів, що були звільнені з прокуратури, відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», зокрема у справі №600/1450/20-а (ухвала від 13 квітня 2023 року), у справі №200/5229/20-а (ухвала від 27 квітня 2023 року), у справі №420/1255/21 (ухвала від 03 травня 2023 року), у справі №420/1319/21 (ухвала від 04 травня 2023 року), у справі №580/2313/20 (ухвала від 10 травня 2023 року), у справі №620/4397/20 (ухвала від 11 травня 2023 року), у справі №420/4589/20 (ухвала від 06 березня 2025 року), у справі №420/4572/20 (ухвал від 13 березня 2025 року) та інших.

Висновки судів попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях повністю узгоджуються із зазначеними висновками Верховного Суду.

Отже, Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій, дійшовши висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, вірно застосували пункт 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, правильне її застосовування є очевидним.

Позивач у касаційній скарзі при оскарженні судових рішень судів попередніх інстанцій посилається на порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, стверджує про розгляд справи за відсутності його представника.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом установлено, що в оскаржуваній постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року зазначено про зловживання представником позивача своїми правами, оскільки ним надано перевагу розгляду іншим справам, постійно вказуючи суду дати, в які він не зможе з`явитись в судове засідання, тим самим унеможливлюв розгляд судом апеляційної інстанції апеляційної скарги ОСОБА_1 у визначені чинним КАС України строки.

З рішення апеляційного суду слідує про неодноразове перенесення судового засідання по цій справі у зв`язку з наданим представником позивача клопотань. Проте, враховуючи, що представником позивача не було надано належних доказів на час розгляду справи про поважність причин неявки в судове засідання, суд розглянув справу за його відсутністю.

Ураховуючи, що зміст оскаржених рішень судів першої та апеляційної інстанцій свідчить про правильне застосування судами норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги, за наведеними у ній доводами, необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною другою статті 333 КАС України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

У зв`язку із перебуванням судді Мацедонської В.Е. у відпустці у період з 20 серпня 2024 року по 19 вересня 2024 року, ухвала постановляється після її виходу із відпустки.

Керуючись статтями 328, 328, 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року, з урахуванням ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року, та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі №620/3800/19 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа на стороні позивача - Громадська організація «Союз юристів України», про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

В.Е. Мацедонська

С.А. Уханенко