Справа № 635/778/25
Суддя: Лук'яненко С. А.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/778/25
Провадження № 2-а/635/48/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.

секретар судового засідання Пальчук Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лаєвська М.Л., до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лаєвська М.Л., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , пред`явила до суду адміністративний позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову від 22.01.2025 року №73, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 - полковником ОСОБА_2 , у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній має важкий стан здоров`я, ряд тяжких захворювань і у зв`язку зі своїм станом здоров`я ОСОБА_1 протягом тривалого часу проходить обстеження для встановлення групи інвалідності, постійно проходить специфічне лікування.

12 грудня 2024 року ОСОБА_1 був оглянутий військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно довідки ВЛК № 14/3732 потребує лікування з переоглядом через 2 місяця. 22 січня 2025 року начальником адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 складений протокол про адміністративне правопорушення № 76 від 22 січня 2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній порушив вимоги абзацу четвертого п. 1 ч. 2 розд. ІІ Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 не уточнив адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошли та інших персональних даних. Даною постановою встанолено, що ОСОБА_1 порушено вимоги 2 абз. ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацційну підготовку та мобілізацію», проте звільнено від адміністративного стягнення у виді штрафу. Приймаючи рішення про звільнення від адміністративної відповідальності начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 врахував перебування ОСОБА_1 у стані тяжкого захворювання, згідно довідки обласного фтзіопульманологічного центру від 21.01.2025 року, та врахував ті обставини, що ОСОБА_1 змушений тривалий час проходити специфічне лікування, за станом здоров`я не має самостійного заробітку.

Одночасно з цим, 21 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 в Харківській області складено протокол № 73 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з якого вбачається, що громадянину ОСОБА_1 було сформовано та направлено повістку (номер не зазначений) через АТ «Укрпошта» для уточнення даних, та зобов`язано з`явитися 24.10.2024 року о 11:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але він не прибув, чим порушив вимоги ст. 210-1 ч. 3.

Так, представник позивача адвокат Лаєвська М.Л. зазначає, що в протоколі відсутня інформація про дату направлення повістки, її номер, підтвердження вручення вказаної повістки ОСОБА_1 . Також, в протоколі зазначено про те, що справа буде розглядатися негайно 21 січня 2025 року о 15.00 год., що унеможливило реалізацію притягуваним своїх прав, а саме отримання правової допомоги, ознайомлення з матеріалами справи, надання доказів щодо поважності причин нез`явлення за повісткою тощо.

Постановою № 73 від 21 січня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Представника позивача вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці (номер та дата повістки не відома) підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Так, відповідно до пункту 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. ОСОБА_1 страждає на важке захворювання - перебуває у важкому стані здоров`я, через стан здоров`я ОСОБА_1 не має можливвості працювати, державну допомогу не отримує. Вказані обставини були встановлені постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 76 від 22.01.2025 року та стали підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за несвоєчасне оновлення військовоооблікових даних протягом часу з 18.05.2024 по 16.07.2024 року.

Адвокат вказує, що станом на час подачі позовної заяви на поданий адвокатський запит не були отримані документи, на підставі яких було складено протокол № 73 від 22.01.2025 року про адміністративне правопорушення та постанову № 73 від 21.01.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 об`єктивно не мав можливості з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю інформації про виклик.

Будь-які дії або бездіяльність позивача щодо неявки за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 - не можуть бути визнані як неправомірні, адже позивач мав законні очікування про те, що його буде сповіщено про надходження рекомендованого листа «Повістка ТЦК» на його ім`я. Проте у зв`язку з обставинами, які не залежали від поведінки позивача він не був сповіщений про викик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . До того ж, у зв`язку з необізнаністю про виклик позивач не мав можливості повідомити про поважність причин своєї неявки, а саме незадовільний стан здоров`я, який підтверджується медичними документами.

Представником позивача в позовній заяві зазначено, що в діях позивача не вбачається ані умисної, ані необережної вини, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 27 січня 2025 року, вищезазначену справу було передано в провадження головуючому судді Лук`яненко С.А.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 червня 2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчені копії всіх матеріалів, що стали підставою для складання постанови № 73 від 21 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. Від представника позивача та адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою місця знаходження, що підтверджується поштовим повідомлення про отримання з підписом представника відповідача, а також до особистого кабінету підсистеми «Електронний суд». Причини неявки до суду но відомі, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідачем витребувані докази ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.06.2025 року на адресу суду надано не було.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває у важкому стані здоров`я, страждає на ряд тяжких захворювань, які підтверджуються медичною документацією.

12 грудня 2024 року ОСОБА_3 був оглянутий військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно довідки ВЛК № 14/3732 останній потребує лікування з переоглядом через 2 місяця (до 12.02.2025 р.).

22 січня 2025 року о 10.00 год. начальником адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 складений протокол про адміністративне правопорушення № 76 від 22 січня 2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній порушив вимоги абзацу четвертого п. 1 ч. 2 розд. ІІ Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 не уточнив адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інших персональних даних. Постановою № 76 від 22 січня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 порушено вимоги 2 абз. ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацційну підготовку та мобілізацію», проте звільнено від адміністративного стягнення у виді штрафу, в зв`язку з перебування ОСОБА_1 у стані тяжкого захворювання, а саме згідно довідки обласного фтзіопульманологічного центру від 21.01.2025 року та враховано ті обставини, що останній змушений тривалий час проходити специфічне лікування, за станом здоров`я

Одночасно з цим, 21 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол № 73 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з якого вбачається, що громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 було сформовано та направлено повістку (номер не зазначений) через АТ «Укрпошта» для уточнення даних, та зобов`язано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 24.10.2024 о 11:00 год, але останній не прибув, чим порушив вимоги ст. 210-1 ч. 3, поважних причин не надав. З урахуванням викладеного складено постанову № 73 та накладено адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у сумі 17 000 грн.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст. ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з абз. 7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. За приписами абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний заявитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз. 12, 13 ч. 3 ст. 22 цього Закону поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно з абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (в редакції, чинній з 29.06.2024 згідно з постановою КМУ № 747 від 25.06.2024), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з абз.2, 3 п.34 Порядку (в редакції, чинній з 27.08.2024 згідно з постановою КМУ № 951 від 16.08.2024) у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі не уточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно з п п.2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Жодних відомостей, яким чином та коли викликався позивач ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 24 жовтня 2024 року, чи отримував він такий виклик, суб`єктом владних повноважень суду не надано.

Отже матеріали справи не містять доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність з`явитися до ТЦК та СП на визначену дату. На підставі викладеного, суд вважає недоведеним факт належного оповіщення про виклик ОСОБА_1 на 24 жовтня 2024 року, щодо необхідності з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17, Верховний Суд вважає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній справі відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду жодних доказів, котрі б доводили наявність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а відтак жодним чином не доведена вина позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лаєвської М.Л. слід задовольнити, спірну постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за встановленої відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З цієї ж підстави справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі не доведення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд скасовує оскаржувану постанову у справі про вчинення адміністративного правопорушення та закриває провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити у повному обсязі.

Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача та користь позивача слачений судовий збір в сумі 484,48 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до квитанції №6235-7085-1875-5893 від 27.01.2025 року позивачем сплачений судовий збір у розмірі 484,48 гривень.

Отже у відповідності до ст.139 КАС України з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 484 гривень 48 копійок

Вирішуючи по суті питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що у відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КАС України ці видатки належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилом ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАСУ).

Відповідно до ч.3 ст.134 КАСУ для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд також зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16.

На підтвердження понесених витрат позивачем, адвокатом Лаєвською М.Л., надано до суду: ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію платіжної інструкції №P24AD1156 від 26 січня 2025 року про сплату гонорару адвокату про надання правової допомоги в сумі 5000,00 грн., копію договору про надання правничої допомоги від 25 січня 2025 року із зазначенням наданих адвокатом послуг.

Відтак, суд доходить до переконання про те, що обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт є співмірним з категорією складності справи.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до переконання про те, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 243, 246, 271, 272, 286 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лаєвська М.Л., до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 - полковника ОСОБА_2 № 73 від 21 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 витрати зі сплати судового збору у розмірі 484 (чотириста сорок вісім) гривень 48 (сорок вісім) копійок, а також витрати на професійну правову допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя С.А. Лук`яненко