Справа № 120/2235/22-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 120/2235/22-а

адміністративне провадження № К/990/34951/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Загороднюка А.Г., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу №120/2235/22-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року (головуючий суддя Чернюк А.Ю.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року (колегія суддів у складі судді-доповідача Боровицького О.А., суддів - Курка О.П., Шидловського В.Б.)

УСТАНОВИВ:

І. Історія справи

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо незастосування січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації ОСОБА_1 за період з 16 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року;

- визнати протиправними дії відповідача щодо ігнорування вимог абзаців 3, 4, 5, 6, пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 16 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 70351 грн 24 коп. із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року включно в сумі 54277 грн 66 коп. із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо періоду з 16 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року зазначав, що в силу пунктів 5, 10-2 Порядку №1078 для розрахунку індексації його грошового забезпечення за цей період базовим місяцем слід вважати січень 2008 року, оскільки саме тоді востаннє були підвищені оклади військовослужбовців.

3. Вимоги щодо періоду з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року обґрунтовував тим, що розмір підвищення доходу в березні 2018 року був меншим за суму індексації грошового забезпечення, яка склалася в тому місяці, тож в силу абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 відповідач був зобов`язаний із 01 березня 2018 року виплачувати йому фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4463 грн 15 коп. щомісяця, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року, позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 16 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року;

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 16 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

5. Задовольняючи позовні вимоги частково суди попередніх інстанцій зазначили, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

6. Указали, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців і вона набрала чинності з 01 січня 2008 року. Зауважили, що ця постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою установлено нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме з 01 березня 2018 року.

7. Ураховуючи викладене, суди дійшли висновку про те, що позивач має право на проведення індексації його грошових доходів за період з 16 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року, виходячи з базового місяця січня 2008 року.

8. Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463 грн 15 коп. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, суди указали, що після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став березень 2018 року.

9. Констатували, що відповідач безпідставно оминув норми абзацу 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року), не установив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.

10. З урахуванням викладеного суди дійшли висновку про те, що позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, і якщо зазначена умова наявна, розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

11. Разом з тим суди вирішили, що сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення, а тому визначення його розміру в лютому 2018 року для встановлення вірного співвідношення підвищення грошового доходу в березні 2018 року буде залежати від здійснення відповідачем на виконання даного рішення суду вищезазначеного обов`язку по обрахунку позивачу індексації грошового забезпечення за період з 16 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку індексації.

12. Констатували, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, у якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення.

Короткий зміст касаційної скарги

13. Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, у жовтні 2023 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови визначити розмір індексації-різниці, що підлягає нарахуванню на користь позивача, а справу у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

14. Як на підставу касаційного оскарження судового рішення у цій справі указує на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

15. Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 03 травня 2023 року у справі №160/10790/22, від 09 травня 2023 року у справі №120/7243/21-а, від 09 травня 2023 року у справі №560/538/22, від 10 травня 2023 року у справі №260/5461/21, від 22 червня 2023 року у справі №520/6243/22.

16. Указує, що суди попередніх інстанцій, всупереч висновкам Верховного Суду, не визначили у судових рішеннях суму індексації, належну до виплати, що не забезпечує ефективний захист прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача.

Позиція інших учасників справи

17. 19 грудня 2023 року до касаційного суду надійшов відзив Військової частини НОМЕР_1 , у якому відповідач заперечив проти доводів касаційної скарги, просив залишити таку без задоволення.

Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції

18. 18 жовтня 2023 року до касаційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 .

19. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2023 року для розгляду справи №120/2235/22-а визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Жука А.В., суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.

20. Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі №120/2235/22-а на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

21. Ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2025 року закінчено підготовчі дії; справу №120/2235/22-а призначено до касаційного розгляду у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами.

22. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2025 року, у зв`язку з відпусткою судді Мартинюк Н.М., для розгляду справи №120/2235/22-а визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Жука А.В., суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Загороднюка А.Г.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

23. ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходиться на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 .

24. Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05 березня 2019 року №53 сержанта ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас відповідно до підпункту «й» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 05 березня 2019 року.

25. Відповідно до довідки щодо виплаченої індексації, інформації щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення у 2018 році визначено, що військова частина при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення у період з 16 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року застосовувала січень 2016 року, як місяць за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) та не виплачувала індексацію-різницю у період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року.

26. Вважаючи такі дії та бездіяльність відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позиція Верховного Суду

26. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).

27. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

28. Спір у цій справі виник у зв`язку із ненарахуванням та невиплатою відповідачем (військовою частиною) у період з 16 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року позивачу (військовослужбовцю) індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця - січень 2008 року (як початкового для обчислення індексу споживчих цін) та за період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року індексації-різниці, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078.

29. Судові рішення у цій справі оскаржуються лише в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію-різницю за період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року у конкретному розмірі.

30. У задоволенні цієї вимоги суд першої інстанції відмовив і суд апеляційної інстанції з цим погодився.

31. Тож у межах касаційного розгляду цієї справи Суд має надати оцінку обґрунтованості доводів позивача про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 03 травня 2023 року у справі №160/10790/22, від 09 травня 2023 року у справі №120/7243/21-а, від 09 травня 2023 року у справі №560/538/22, від 10 травня 2023 року у справі №260/5461/21, від 22 червня 2023 року у справі №520/6243/22, щодо необхідності визначення розміру індексації, що підлягає стягненню, одночасно із вирішенням спору про право на таку індексацію.

32. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної скарги за правилами статті 341 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

33. Суди зазначили, що у період з 16 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідач здійснив нарахування індексації позивачу із застосуванням неправильного базового місяця, і ця обставина беззаперечно вплинула на визначення показників, які, відповідно до положень абзаців 3 та 4 пункту 5 Порядку №1078, підлягають урахуванню при визначенні розміру індексації за період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року.

34. Констатували, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, у якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення, а нарахування суми індексації за певний період належить до дискреційних повноважень відповідача.

35. З огляду на викладене, суди дійшли висновку про необхідність зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

40. Колегія суддів зазначає, що висновки судів щодо неможливості визначення розміру індексації грошового забезпечення, що підлягає нарахуванню та виплаті, суперечать висновками Верховного Суду у цій категорії спорів.

41. Так, Верховний Суд у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 03 травня 2023 року у справі №160/10790/22, від 09 травня 2023 року у справі №120/7243/21-а, від 09 травня 2023 року у справі №560/538/22, від 10 травня 2023 року у справі №260/5461/21, від 22 червня 2023 року у справі №520/6243/22, посилання на які є підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі, підкреслював, що для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно перевірити обґрунтованість нарахованих сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.

42. Наведена позиція ґрунтується на тому, що застосований судами спосіб захисту [зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію без визначення конкретної суми] не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини та не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, оскільки суди попередніх інстанцій в ухвалених судових рішеннях не розрахували та не визначили конкретного розміру індексації грошового забезпечення, який відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу, не перевірили розрахований позивачем розмір індексації-різниці.

43. Колегія суддів зазначає, що у цій справі суди попередніх інстанцій не установили обставин, які мають значення для правильного вирішення цієї справи, зокрема, не перевірили правильність здійсненого позивачем розрахунку розміру індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року у загальному розмірі 54277 грн 66 коп. (додаток до позовної заяви №10, а.с.23) відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, а тому питання розрахунку конкретно визначеної суми індексації-різниці ОСОБА_1 , залишається спірним та без додаткового з`ясування обставин справи не може бути вирішено.

45. Слід зауважити, що у постановах Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/2, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 03 травня 2023 року у справі №160/10790/22, на які слушно послався позивач у тексті касаційної скарги, роз`яснено порядок здійснення розрахунку індексації-різниці.

46. Зокрема, Верховний Суд указав, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 особа має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

51. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

52. Суди першої й апеляційної інстанції, зобов`язавши Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації позивачу за період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року, фактично, указані правовідносини не дослідили та не перевірили істотні для справи обставини, оскільки без з`ясування питання чи розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, неможливо вирішити питання про наявність/відсутність порушеного відповідачем права позивача на отримання індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року до 05 березня 2019 року.

53. Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, то Верховний Суд у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2021 року у справі №380/5493/21 уже зазначав, що буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен установити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

54. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

55. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

56. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

57. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

58. Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

59. Підсумовуючи викладене Суд погоджується з доводами касаційної скарги про помилковість позиції судів попередніх інстанцій, що суд не може визначати конкретний розмір індексації грошового забезпечення, який підлягає нарахуванню на користь позивача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

60. За результатами касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень колегія суддів констатує, що висновки судів попередніх інстанцій є такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, що є порушенням статей 9, 242, 308 КАС України. Тому оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам законності й обґрунтованості, установленим статтею 242 КАС України.

61. Натомість суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів та не може установлювати або вважати доведеними обставини, які не були установлені в оскаржуваній постанові.

62. Оскільки для правильного вирішення спору потрібно додатково дослідити докази та установити додаткові обставини, Суд дійшов висновку про наявність підстав для нового розгляду цієї справи.

63. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

64. Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

70. З урахуванням наведених мотивів, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд у відповідній частині до суду першої інстанції.

68. Під час нового розгляду справи судам необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків, надати оцінку указаним обставинам й аргументам сторін та, у залежності від установленого, визначити розмір індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року, що підлягає нарахуванню на користь ОСОБА_1 , та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.

IV. Висновки щодо судових витрат

69. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі №120/2235/22-а - скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про визначення судом розміру індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року, що підлягає нарахуванню на користь позивача.

3. Справу №120/2235/22-а у цій частині направити на новий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

4. В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі №120/2235/22-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

А.Г. Загороднюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду