Справа № 340/5014/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 340/5014/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 в адміністративній справі №340/5014/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, у якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, викладену листом №1206-511/К-03/8-1100/24 від 26.01.2024, у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до пункту д) частини четвертої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, як дружині, незалежно від віку і працездатності, якщо вона зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплатити з 21 серпня 2022 року пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту д) частини четвертої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, як дружині, незалежно від віку і працездатності, якщо вона зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягали 8-річного віку, і не працює.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що проживала з листопада 2018 року однією сім`єю без укладення шлюбу із загиблим військовослужбовцем Збройних сил Територіальної оборони України ОСОБА_2 . За цей час у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт сумісного постійного проживання та постійного перебування на отриманні померлого підтверджено рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.07.2022 у справі №396/649/22.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 в адміністративній справі №340/5014/24 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, викладену листом №1206-511/К-03/8-1100/24 від 26.01.2024, у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до пункту д) частини четвертої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, як дружині, незалежно від віку і працездатності, якщо вона зайнята доглядом за дітьми померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплатити з 18.08.2023 пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту д) частини четвертої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, як дружині, незалежно від віку і працездатності, якщо вона зайнята доглядом за дітьми померлого годувальника, які не досягали 8-річного віку, і не працює. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції в приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Відповідно до свідоцтва про народження від 28.09.2018 серія НОМЕР_1 , виданого Кіровоградським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_5 .

У ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 16.10.2019, виданим Кропивницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 07.12.2021, виданим Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

24.03.2024 за №994 ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу матері ОСОБА_6 було направлено повідомлення про загибель ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 внаслідок вогнепального поранення під час бойових дій.

Згідно довідки про причину смерті №378 від 06.03.2022 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок траматичної ампутації на рівні лівого плічового суглобу.

Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_4 , видане 06.03.2022 Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) .

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.07.2022 у справі №396/649/22 встановлено факт сумісного постійного проживання та факт постійного перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 на утриманні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 у війні з російськими окупантами в селі Гребельки Броварського району Київської області. Встановлено факт сумісного постійного проживання та факт постійного перебування малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 на утриманні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 у війні з російськими окупантами в селі Гребельки Броварського району Київської області .

18.08.2023 позивач звернулась із заявою до відповідача про призначення, перерахунок пенсії в разі втрати годувальника з надбавкою на утриманців ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

11.12.2023 позивач звернулась на лінію Мінветеранів із зверненням, якому присвоєно реєстраційний номер КО-16552925, щодо призначення їй та ОСОБА_5 пенсії по втраті годувальника із вказівкою на те, що документи на призначення пенсії були подані 21.08.2023, однак питання не вирішено .

Листом від 21.12.2023 №16046-16897/К-03/8-1100/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило позивача про призначення з 21.08.2022 пенсії ОСОБА_5 .

08.01.2024 позивач звернулась до відповідача із заявою про розгляд раніше поданих заяв про призначення їй пенсії в разі втрати годувальника відповідно до пункту д) частини четвертої статті 30 Закону N2262-XII .

10.01.2024 позивач повторно звернулась на лінію Мінветеранів із зверненням, якому присвоєно реєстраційний номер КО-16552925/2, щодо призначення їй та ОСОБА_5 пенсії по втраті годувальника із вказівкою на те, що документи на призначення пенсії були подані 21.08.2023, однак питання не вирішено. У зверненні зазначається, що їй було надано відповідь на попереднє звернення не у повному обсязі стосовно призначення їй пенсії відповідь не надана .

Відповідач у листі від 19.01.2024 №877-396/К-03/8-1100/24 зазначає про те, що відповідь за результатами звернення щодо призначення пенсії надана листом від 21.12.2023 №16046-16897/К-03/8-1100/23. Водночас зазначає про відсутність підстав для призначення їй пенсії у зв`язку з відсутністю у матеріалах пенсійної справи свідоцтва про шлюб (а.с. 84). Відомості про надсилання даного листа позивачу відсутні.

Листом від 26.01.2024 №1206-511/К-03/8-1100/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю у матеріалах пенсійної справи свідоцтва про шлюб з ОСОБА_2 .

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, процедури призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до абзацу третього ст.1 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII) члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Тобто, вказаний закон передбачає безумовну гарантію особам, які є членами сімей військовослужбовців, які загинули чи пропали безвісти, отримати право на пенсію в разі втрати годувальника.

Умови призначення пенсій в разі втрати годувальника встановлені ст.29 Закону України №2262-XII.

Так, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Суд першої інстанції при задоволенні позовних вимог врахував, що причинна смерті ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини.

В абзаці першому ст.30 Закону України №2262-XII зазначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Тобто, за загальним правилом право на пенсію у зв`язку зі втратою годувальника мають саме непрацездатні члени сімей відповідної категорії військовослужбовців, якщо вони перебували на їх утриманні.

Водночас згідно з абзацом другим ст.30 Закону №2262-XII незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Тобто, перебування на утриманні годувальника не є обов`язковою умовою для вказаної вище категорії осіб. Орган Пенсійного фонду України зобов`язаний призначити пенсію вказаній категорії осіб. При цьому, для дружини або чоловіка військовослужбовця необхідною ознакою є факт загибелі чи втрата безвісти саме в період проходження служби або пізніше внаслідок визначеного тілесного ушкодження чи хвороби під час служби.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.07.2022 у справі №396/649/22 встановлено факт сумісного постійного проживання та факт постійного перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 на утриманні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 у війні з російськими окупантами в селі Гребельки Броварського району Київської області.

Також у ст.30 вказаного закону вказано, що непрацездатними членами сім`ї вважаються

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю. Відповідне зниження пенсійного віку жінкам, установлене абзацом першим цього пункту, заст

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює. Дружина (чоловік) годувальника, померлого внаслідок причин, зазначених у пункті "а" статті 20 цього Закону, має право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту "д" частини четвертої цієї статті незалежно від того, працює (проходить військову службу) вона (він) чи ні.

Щодо доводів відповідача щодо відсутності в пакеті документів позивача свідоцтва про шлюб, суд зазначає наступне.

Згідно з п.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1), заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника подаються членами сім`ї померлого годувальника, якому на момент смерті не було призначено пенсію, до органів, що призначають пенсії, через уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших органів. У такому самому порядку подаються заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника членами сім`ї померлого годувальника, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, а також у разі відсутності в органах, що призначають пенсії, пенсійної справи померлого годувальника. Якщо померлому годувальнику вже було призначено пенсію, заява про призначення пенсії у разі втрати годувальника подається до органу, що призначає пенсії.

Відповідно до п. 6. Порядку №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Перелік документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються вказаний у п.10 Порядку №3-1. Серед загальних: заява, копія свідоцтва про смерть годувальника, витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю, висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби), довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні, документи, передбачені абзацами третім, шостим - дев`ятим пункту 7 цього Порядку.

Додатково передбачені й інші документи в залежності від категорії осіб, про яких йде мова в ст.30 Закону №2262-XII.

Зокрема, для призначення пенсії в разі втрати годувальника батькам, дружині (чоловіку), зазначеним у пунктах "б", "в", "д" статті 30 Закону, додатково подаються такі документи:

-копія свідоцтва про шлюб;

-довідка МСЕК про визнання особи інвалідом;

-копія трудової книжки або довідка органів державної податкової служби про облік платника податків - суб`єкта підприємницької діяльності (для осіб, зазначених у пункті "д" статті 30 Закону.

Для призначення пенсії в разі втрати годувальника батькам, дружині (чоловіку), діду та бабусі, зазначеним у пунктах "б", "в", "г" статті 30 Закону, додатково подаються такі документи:

довідка МСЕК (за наявності групи інвалідності);

копія свідоцтва про народження померлого годувальника або рішення суду про встановлення родинних стосунків;

довідка уповноваженого органу з місця проживання або рішення суду про перебування на утриманні померлого годувальника (для призначення пенсії вітчиму або мачусі).

Отже, документи, які мають бути подані для отримання відповідного виду пенсії, повинні підтверджувати особисті відомості заявника, родинні відносини з померлим військовослужбовцем та причину його смерті. Серед них, наприклад, подається копія свідоцтва про одруження, рішення суду про встановлення родинних стосунків тощо.

У цьому контексті судом апеляційної інстанції враховано, що такий вид документа, як рішення суду про встановлення родинних стосунків стосується саме виду рішення про встановлення факту, який має юридичне значення

У ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

До пакету документів для призначення пенсії позивачу в разі втрати годувальника копія свідоцтва про одруження не вказана. Натомість додано зазначене вище судове рішення про встановлення факту сумісного постійного проживання та факт постійного перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 на утриманні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 Тобто, відсутність свідоцтва про шлюб обґрунтована відсутністю факту безпосередньої реєстрації шлюбу в органах РАЦС України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно з ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Тобто, закон вважає сім`єю не лише шлюб.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Водночас у ст.74 СК України прирівнюються у правах на майно особи, які хоч і не мають зареєстрованого шлюбу, але тривалий час проживають та ведуть спільний побут, тобто мають фактичні шлюбні відносини. Так, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Крім того статтею 52 Конституції України та статтею 142 СК України визначено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також мають рівні права та обов`язки щодо батьків незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Крім того, в ст.30 Законі України №2262-XII йдеться про право на пенсію в разі втрати годувальника саме для членів сім`ї. Сімейний кодекс України не містить нормативного їх визначення, але, як вже було зазначено вище у ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Тобто, членом сім`ї вважається не лише та особа, яка перебуває у шлюбі.

Оскільки питання отримання пенсії не стосується прав та обов`язків подружжя, а в Порядку №3-1 та Закону №2262-XII законодавець не вживає словосполучення «один із подружжя», слово «шлюб», системний аналіз вказаних ч.3 ст.3 та ч.1 ст.21 СК України дозволяє дійти висновку, що особа, яка має фактичні шлюбні відносини, що підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили, вважається дружиною або чоловіком відповідно одне одного. Дискримінування таких осіб порівняно з особами, що перебувають у зареєстрованому шлюбі не відповідатиме принципу верховенства права. Докази того, що загиблий не вважався годувальником позивача, відсутні.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про безпідставність неврахування відповідачем рішення суду, яким підтверджено фактичні шлюбні відносини позивача з загиблим військовослужбовцем, що є поважною причиною відсутності свідоцтва про шлюб в пакеті документів для призначення пенсії. Позивач мала законне сподівання на призначення вказаного виду пенсії з огляду на ст.30 Закону України №2262-XII щодо права членів сім`ї військовослужбовця, який загинув, на отримання пенсії в разі втрати годувальника, яку відповідач безпідставно не врахував у спірних правовідносинах.

Пенсійним органом не вказано на існування будь-яких інших об`єктивних та законних підстав для відмови позивачу у призначені пенсії на заявлених умовах.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України Рівненській області безпідставно відмовлено у призначенні пенсії позивачу в разі втрати годувальника

Тому, позовна вимога ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій є обґрунтованою та підлягає до задоволенню.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області -залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 в адміністративній справі №340/5014/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов