Справа № 420/28187/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/28187/24

Суддя першої інстанції: Потоцька Н.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 09.01.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом фермерського господарства «Розточчя» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05.09.2024 фермерське господарство (надалі - ФГ) «Розточчя» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування: акту про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку IV групи - юридичної особи умов перебування на спрощеній системі оподаткування від 21.03.2024 №47/21-22-04-05-08; рішення від 21.03.2024 №47/21-22-04-05-08 про анулювання реєстрації платником єдиного податку ФГ «Розточчя»; рішення, що викладене у листі від 26.03.2024 №1611/6/21-22-04-05-19 про невизнання звітності ФГ «Розточчя» з єдиного податку четвертої групи на 2024 рік; зобов`язання поновити ФГ «Розточчя» в реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України з дати виключення з реєстру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковим органом протиправно анульовано реєстрацію фермерського господарства платником єдиного податку четвертої групи, оскільки ним не вчинено порушень податкового законодавства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 21.03.2024 №47/21-22-04-05-08 про анулювання реєстрації платником єдиного податку ФГ «Розточчя»; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, що викладене у листі від 26.03.2024 №1611/6/21-22-04-05-19 про невизнання звітності ФГ «Розточчя» з єдиного податку четвертої групи на 2024 рік; зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м.Севастополі поновити ФГ «Розточчя» в реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України з дати виключення з реєстру; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначає, що анулювання реєстрації платника єдиного податку фермерського господарства здійснено з належних підстав, оскільки у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ФГ «Розточчя» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на обліку як платник податків та займається наступним видами діяльності за КВЕД: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Виробничі потужності ФГ «Розточчя» - земельні ділянки загальною площею 148,5га знаходяться в межах Щасливської сільської ради Ювілейної територіальної громади Херсонського району Херсонської області (код КАТОТТГ 0073217).

Листом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 30.01.2024 №188/6/21-22-04-05-07 повідомлено ФГ «Розточчя» про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи за 2023 рік. /т.1 а.с.93/

Розпорядженням начальника Херсонської обласної військової адміністрації від 20.02.2024 №92, згідно з пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 Податкового кодексу України, затверджено перелік суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на території Херсонської області та у 2023 році постраждали внаслідок форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що додається. До вищезазначеного переліку включено ФГ «Розточчя». /т.1 а.с.50-54/

20.02.2024 ФГ «Розточчя» направлено податковому органу податкову звітність: податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи 2024 від 20.02.2024 реєстраційний номер ; відомості про наявність земельних ділянок від 20.02.2024 реєстраційний номер ; розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання 2024 від 20.02.2024 реєстраційний номер ; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва 2024 від 20.02.2024 реєстраційний номер ; податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи 2024 від 20.02.2024, реєстраційний номер ; відомості про наявність земельних ділянок від 20.02.2024, реєстраційний номер ; розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання 2024 від 20.02.2024 реєстраційний номер . /т.1 а.с.59-92/

21.03.2024 Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведено камеральну перевірку щодо порушення умов перебування платником єдиного податку четвертої групи - юридичних осіб на спрощеній системі оподаткування ФГ «Розточчя», за результатами якої складено акт №47/21-22-04-05-08.

Вищезазначеним актом перевірки встановлено, що у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менше як 75 відсотків, що є підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку відповідно до абз.4 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України. /т.1 а.с.25/

На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі винесено рішення від 21.03.2024 №47/21-22-04-05-08 про анулювання реєстрації платником єдиного податку ФГ «Розточчя». /т.1 а.с.26/

Листом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 26.03.2024 №1611/6/21-22-04-05-19 повідомлено ФГ «Розточчя» про невизнання податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік від 20.02.2024 №№, та розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробника від 20.02.2024 № податковою звітністю, через непідтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік. /т.1 а.с.23-24/

Не погоджуючись із рішеннями від 21.03.2024 №47/21-22-04-05-08 про анулювання реєстрації платником єдиного податку ФГ «Розточчя»; невизнання звітності ФГ «Розточчя» з єдиного податку четвертої групи за 2024 рік, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом «а» п.291.4 ст.291 (надалі ПК України) Податкового кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, четверта група - сільськогосподарські товаровиробники - юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Отже, підпункт «а» пункту 291.4 ст.291 ПК України визначає умови поділу сільськогосподарських товаровиробництв, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, та визначає частку сільськогосподарського товаровиробництва для сільськогосподарських товаровиробників - юридичних осіб.

Підпунктом 298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України встановлено, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи); розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Згідно з пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 ПК України платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до п.299.1 та пп.4 п.299.10 ст.299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Згідно з абз.1 п.298.8.4 п.298.8 ст.298 ПК України у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Абзацом 2 зазначеного підпункту встановлено, що якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.

Отже, чинне законодавство надавало можливість продовжувати суб`єктам господарювання свою діяльність як сільськогосподарський товаровиробник платник єдиного податку четвертої групи у разі не досягнення 75% частки сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи. Це дозволено, якщо підприємство мало справу з обставинами непереборної сили, тобто якщо в попередньому звітному році на підприємстві стався форс-мажор - заморозки, засуха, повінь, пожежа тощо. У цьому випадку сільгоспвиробнику потрібно разом із податковою звітністю подати рішення обласної ради про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 340/3300/19.

06.05.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» від 11.04.2023 №3050-IX (надалі - Закон №3050-IX).

Цим законом підрозділ 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 10.

Згідно з пп.10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України для цілей, визначених абз. «а» пп.4 п.291.4 ст.291, пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 та пп.4 п.299.10 ст.299 цього кодексу, частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік платників єдиного податку четвертої групи, у яких не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися не менше шести місяців на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, має дорівнювати або перевищувати 50 відсотків.

Відповідно до Правил оформлення проектів законів та основні вимоги законодавчої техніки перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Перехідні положення не можуть міститися в законопроектах про внесення змін до інших законів чи про визнання законів такими, що втратили чинність. У разі необхідності врегулювання питань, що мають вирішуватися у перехідних положеннях, відповідні зміни повинні вноситися до основного закону (законів).

Законодавець передбачив 2 окремих механізми регулювання, які застосовуються у разі невиконання платником єдиного податку четвертої групи критерію частки сільськогосподарського товаровиробницва: 1) загальний режим, закріплений у абз.1 пп.298.8.4 ПК України, за яким платник втрачає право на застосування спрощеної системи у разі якщо така частка менше 75%; 2) винятковий режим, що ґрунтується на обставинах непереборної дії і передбачений абз.2 пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 ПК України, за яким незалежно від фактичної частки сільськогосподарського товаровиробництва шляхом підтвердження у визначений законодавством спосіб обставин непереборної дії та включення до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин, вимога мінімальної частки 75% не застосовується.

Додатково у зв`язку з набранням чинності Законом №3050-IX законодавець увів третій спеціальний режим, за яким допускається знижена гранична частка сільськогосподарського товаровиробництва (дорівнює або перевищує 50 відсотків), але лише для суб`єктів, що мають не менше 30 % угідь на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями не менше шести місяців.

Таким чином, третій механізм дії, передбачений означеними Перехідними положеннями ПК України, діє окремо від другого механізму, а саме обставин непереборної дії, та встановлює альтернативний кваліфікаційний критерій та окремі розміри частки, що дає право залишатися платником четвертої групи за відповідних умов.

Натомість другий механізм, що передбачений абз.2 пп.208.8.4 ПК України, як норма загальної дії, усуває будь-яку вимогу до частки, незалежно від її обсягу.

Кожен з наведених механізмів є окремим, і кожен платник не позбавлений права використати будь-який із означених механізмів, залежно від конкретної та індивідуальної до нього ситуації.

Як вбачається з матеріалів справи, виробничі потужності ФГ «Розточчя» - земельні ділянки загальною площею 148,5 га знаходяться в межах Ювілейної територіальної громади Херсонського району Херсонської області (код КАТОТТГ 0073217), тобто на території, яка окупована з перших днів повномасштабного вторгнення російської федерації.

Вказані обставини підтверджуються Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309.

За таких обставин, оскільки позивач не має можливості проводити господарську діяльність з огляду на знаходження земельних ділянок та господарських потужностей під окупацією частка сільськогосподарського товаровиробництва ФГ «Розточчя» за 2023 рік склала 0%.

Проте, разом з податковою звітністю до контролюючого органу ФГ «Розточчя» направлено лист, до якого додано розпорядження Херсонської обласної військової адміністрації від 20.02.2024 №92 про наявність на території Херсонської області обставин непереборної сили та затверджений перелік суб`єктів господарювання, які постраждали внаслідок таких обставин у 2023 році, до якого включений і позивач. /т.1 а.с.34-41/

Також, позивач направив контролюючому органу лист, до якого додано лист Херсонської обласної ради від 19.02.2024 №01-25/900/1/02 з додатком.

Оскаржуваним рішенням від 21.03.2024 №47/21-22-04-05-08, податковий орган посилався на пп.10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Так, на думку відповідача, існують підстави для анулювання реєстрації платником єдиного податку ФГ «Розточчя», оскільки за вказаною нормою для цілей, визначених, зокрема, пп.298.8.4 п.298.8 ст.298 ПК України, частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік платників єдиного податку четвертої групи, має дорівнювати або перевищувати 50 відсотків.

Відповідач ані у суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи не заперечував факту подання позивачем разом з податковою звітністю відповідних доказів щодо знаходження земельних ділянок та господарських потужностей під окупацією, а також його включення до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок вказаної окупації (непереборної сили). Тобто, відповідач під час розгляду справи не заперечував відповідності поданих позивачем документів саме передбаченим абз.2 пп.288.8.4 п.288.4 ст.288 ПК України вимогам.

Відтак, слід дійти висновку, що хоча частка сільськогосподарського товаровиробництва позивача за 2023 рік склала 0%, водночас, разом з податковою звітністю останній подав податковому органу відповідні документи на підтвердження обставин непереборної сили, а тому наявні підстави для застосування до нього положень абз.2 пп.298.8.4 п.298.8 ст. 298 ПК України, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення від 21.03.2024 №47/21-22-04-05-08 про анулювання реєстрації платником єдиного податку ФГ «Розточчя».

Відповідно до п.49.2 ст.49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно з пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 ПК України платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Пунктом 49.8 ст.49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених п.п.48.3 та 48.4 ст.48 цього кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають

За приписами п.п.49.9 та 49.10 ст.49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених ст.ст.48 і 49 цього кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про прийняття податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог п.49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

Верховний Суд у постанові від 19.09.2024 у справі №580/5992/22 підкреслив усталеність позиції проте, що прийняття податкової декларації передбачає мінімальний рівень податкового контролю, який обмежено перевіркою наявності та достовірності заповнення платником податків усіх обов`язкових реквізитів, визначених п.п.48.3, 48.4 ст.48 ПК України. Перелік підстав для відмови контролюючого органу від прийняття податкової декларації, закріплений положеннями ст.ст.48 та 49 ПК України, є вичерпним; неприйняття податкової декларації з інших підстав, не передбачених податковим законодавством, забороняється.

Також у зазначеній постанові Верховним Судом зазначено, що за змістом п. 49.12 ст.49 ПК України законодавець розуміє відповідне повідомлення про відмову у прийнятті саме як рішення контролюючого органу, тобто індивідуальний акт, який може бути скасований у судовому порядку.

Як встановлено судом першої інстанції ГУ ДПС не дотримано вимог закону та не направлено позивачу письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Судом першої інстанції констатовано, що вказане порушення фактично визнано відповідачем та підтверджено ДПС України в рішенні «Про результати розгляду скарги», в якому зазначено, що відповідач в порушення вимог підпункту 49.11.1 пункту 49.1 статті 49 ПК України протягом п`яти днів не надано позивачу письмове повідомлення про відмову у прийнятті звітності. При цьому ДПС України відмовляючи у задоволенні скарги назвав лист ГУ ДПС рішенням повідомленням ГУ ДПС №1610/6/21-22-04-05-19 від 26 березня 2024 року про невизнання звітності з єдиного податку четвертої групи.

Єдиною підставою для неприйняття звітності позивача, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, є рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку, яке, як було встановлено судом, є протиправним.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень п.49.13 ст.49 ПК України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, що викладене у листі від 26.03.2024 №1611/6/21-22-04-05-19 про невизнання звітності ФГ «Розточчя» з єдиного податку четвертої групи на 2024 рік.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.07.2025 у справі №420/22049/24.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при вирішені справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Отже, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.А. Шевчук О.В. Яковлєв