Справа № 580/2979/25
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року справа № 580/2979/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Руденко А.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Канівська центральна районна аптека № 91» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2025 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Канівська центральна районна аптека № 91» (далі позивач) в особі представника адвоката Сизька Бориса Борисовича з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 11.12.2024 № , яким застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 82 482,42 грн.

Вважає наведені в акті перевірки висновки і міркування, які стали підставою для прийняття спірного рішення є неповними, надуманими і безпідставними. Вказав, що подав відповідачу пакет документів, які містять інформацію, яка є реальною, відповідає фактичним господарським операціям. Відповідач не виконав вимог п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України та прийняв спірне рішення без розгляду заперечень позивача на акт перевірки з порушенням його права брати участь у розгляді заперечень, відповідач не вказав підстав для перевірки, акт перевірки не містить фактичних обставин порушення, а також відповідач невірно застосував фінансові санкції. Посилався на висновки Верховного Суду у справі №640/20970/22 та ін.

Ухвалою суду від 07.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи правилами спрощеного позовного провадження.

25.04.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Обґрунтовуючи зазначив, що за результатами перевірки встановлено порушення позивачем вимог п.п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Стверджує, що дотримався процедури проведення перевірки позивача, а протилежні доводи позивача не обґрунтовані.

05.05.2025 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, посилався на доводи, зазначені у позовній заяві.

Ухвалами від 07.05.2025 суд витребував у відповідача докази, відмовив у прийнятті заяви позивача про доповнення підстав позову від 02.05.2025, відмовив у задоволенні клопотання позивача про виклик свідка від 05.05.2025, а також відмовив у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в адміністративній справі.

Усі надані сторонами докази суд долучив до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відомостями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань підтверджується, що позивач зареєстрований як юридична особа. Основний вид діяльності « 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах».

Посилаючись на підп.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п.20.1 ст.20, підп.75.1.3 п.75.1 ст.75, підп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідач видав наказ від 05.11.2024 року №2659-п про проведення фактичної перевірки у позивача.

На підставі вказаного наказу та направлень на перевірку від 05.11.2024 проведено фактичну перевірку позивача щодо дотримання вимог законодавства з питань обліку товарних запасів, відображення обов`язкових реквізитів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження товарів, регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за період діяльності з 09.11.2021 до 08.11.2024.

Відповідач видав позивачу письмове звернення, в якому зобов`язав на початок проведення перевірки надати документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Вказані документи просив надати 06.11.2024. Також зобов`язав надати документи (їх належним чином завірені копії): реєстраційні посвідчення РРО, підтверджуючі документи на об`єкти оподаткування за місцем провадження діяльності, договір електронного платіжного засобу, документи що підтверджують оформлення трудових відносин з найманими працівниками, копії розрахункових документів (фіскальних чеків) з ПРРО/РРО ФН за період з 16.07.2024 до дати закінчення перевірки, виписку з банківського рахунку (еквайрінг) за перевіряємий період. Документи просив надати до 08.11.2024.

За результатами перевірки складено акт від 11.11.2024 №14158/23-00-07-07-01/38503693. В акті зазначено, що перевіркою інформації системи зберігання і збору даних РРО з фіскального серверу контролюючого органу обов`язкової звітності про використання РРО, у т.ч. поданих платником до контролюючого органу по дротових та/або бездротових каналах зв`язку створених електронних копій чеків, зокрема, копії Z-звітів, встановлено факти проведення розрахункових операцій через РРО реєстрація яких 01.07.2024) на загальну суму 55071,84грн, чеки реалізації товарів/послуг, наведені в акті. У ньому зафіксовано порушення позивачем вимог п.п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Вказаний акт відповідач 12.11.2024 направив на адресу позивача рекомендованим повідомленням №303, яке вручено 21.11.2024 під підпис.

22.11.2024 ТОВ «Канівська Багатопрофільна лікарня» листом повернуло вказаний вище рекомендований лист відповідачу.

25.11.2024 відповідач отримав лист позивача, в якому останній повідомив, що не отримував вказаний вище акт перевірки через допущену помилку відділення поштового зв`язку, яке видало лист відповідача з матеріалами його перевірки ТОВ «Канівській Багатопрофільній лікарні».

29.11.2024 відповідач видав матеріали фактичної перевірки під підпис представнику позивача, а саме директору Ніколенку Ж.В.

За результатом проведення фактичної перевірки відповідач виніс спірне податкове повідомлення-рішення (далі ППР) форми С 11.12.2024 № , яким за порушення п.п. 1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та відповідно нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції) передбачено відповідальність за п.1 ст.17 вказаного вище Закону, а саме штраф у сумі 82482,42грн: 250,69 грн (250,69*100%), 82231,73грн (54821,15 * 150%) (далі Спірне рішення). Його відповідач направив на адресу позивача рекомендованим повідомленням №765, однак воно повернулося з довідкою відділення Укрпошти із зазначенням причин невручення за закінченням терміну зберігання.

13.12.2024 позивач подав відповідачу заперечення на акт перевірки, яке останній отримав 16.12.2024 згідно з рекомендованим повідомленням №430.

18.12.2024 відповідач направив позивачу рекомендований лист, в якому повідомив, що розгляд заперечень відбудеться 27.12.2024 у приміщенні відповідача о 10 год 00хв.

25.12.2024 відповідач направив позивачу лист від 24.12.2024, яким повідомив позивачу, що його заперечення подані з порушенням термінів, визначених п. 86.7 ст.86 ПК України та розгляду не підлягають.

Не погоджуючись із Спірним рішенням, позивач звернувся позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував таке.

Абзацом другим статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

Підпунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Порядок проведення фактичної перевірки урегульований нормами ст.80 ПК України.

Зокрема, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, вказаних у п.80.2, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підп.80.2.2 п.80.1 ст.80 ПК України).

Щодо вказаних підстав суд урахував.

Державна податкова служба України звернулася листом від 16.09.2024 до територіальних органів ДПС, в якому повідомила, що окремі суб`єкти господарювання, які проводили розрахункові операції через скасовані РРО/ПРРО у 2023 році, продовжують проводити їх через такі реєстратори і у 2024 році. Тому необхідно провести фактичні перевірки.

Начальник відділу фактичних перевірок звернувся з доповідною запискою до В.о. начальника ГУ ДПС у Черкаській області, в якій заначив, що наявність інформації щодо створення чеків з використанням РРО/ПРРО, реєстрація яких скасована, може свідчити про порушення суб`єктами господарювання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Тому запропонував погодити проведення фактичної перевірки за місцем фактичного здійснення діяльності платників податків, серед яких зазначив позивача.

Отже, підставою для проведення у позивача фактичної перевірки стала наявна у податкових органах інформація щодо створення чеків з використанням РРО/ПРРО, реєстрація яких скасована, у т.ч. щодо позивача.

Тому доводи позивача про те, що відповідач не вказав підстав для проведення фактичної перевірки не обґрунтовані та не враховані судом.

Відповідно до п.80.5 вказаної статті ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу.

Норми пункту 81.1 ст.81 ПК України приписують право посадових осіб контролюючого органу приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як свідчать встановлені обставини спору, вказаних вимог законодавства відповідач дотримався та посадових осіб відповідача позивач допустив до фактичної перевірки.

Згідно з п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Згідно з п.86.5 ст.86 ПК України Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Суд установив, що відповідач дотримався вказаних вище вимог законодавства, а саме склав вказаний вище акт перевірки та рекомендованим повідомленням на наступний день направив його на адресу позивача, однак через помилку відділення поштового зв`язку вказаний лист вручено ТОВ «Канівська Багатопрофільна лікарня», що підтверджується вказаними вище листами. Фактично акт перевірки відповідач вручив представнику позивача, а саме директору Ніколенку Ж.В. 29.11.2024 під особистий підпис, що підтверджується вказаним вище листом відповідача від 29.11.2024 та не заперечується сторонами у своїх заявах по суті.

Також суд установив, що відповідач дотримався вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого Наказом Міністерства

фінансів України від 20 серпня 2015 року №727 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 грудня 2021 року №702) щодо змісту акта перевірки та зазначив у ньому вступну, загальні положення, описову частини та висновки з посиланням на законодавство та інформацію з фіскального серверу контролюючого органу обов`язкової звітності про використання РРО.

Тому доводи позивача про те, що акт перевірки не містить фактичних обставин допущеного ним порушення, не обґрунтовані та не враховані судом.

Водночас суд урахував, що у разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом (п.86.1 ст.86 ПК України).

Відповідно до п.86.7 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Отже, позивач мав право подати відповідні заперечення на акт перевірки до 13.12.2024, зважаючи, що фактично отримав вказаний вище акт - 29.11.2024.

Суд установив, що позивач скористався своїм правом щодо подачі заперечень та 13.12.2024 надіслав їх відповідачу, які останній отримав 16.12.2024 згідно з рекомендованим повідомленням №430. Тобто, письмові заперечення позивач направив відповідачу фактично після прийняття 11.12.2024 Спірного рішення, що виключало об`єктивну можливість відповідача розглянути їх та врахувати під час прийняття Спірного рішення, а протилежні доводи позивача безпідставні.

18.12.2024 відповідач направив позивачу рекомендований лист, в якому повідомив, що розгляд заперечень відбудеться 27.12.2024 у приміщенні відповідача о 10 год 00хв, а у подальшому 25.12.2024 направив позивачу лист від 24.12.2024, яким повідомив, що його заперечення подані з порушенням термінів, визначених п.86.7 ст.86 ПК України та розгляду не підлягають.

Висновки Верховного Суду у постанові від 24.12.2024 у справі №640/20970/22 та ін., на які позивач посилався у позові та відповіді на відзив, не підлягають врахуванню до спірних правовідносин, оскільки обставини у цих справах не є подібними, а саме у вказаній вище справі зміст спірних правовідносин полягав в оцінці дотримання позивачем, встановленого п.86.7 ст.86 ПК України строку на подання заперечень на акт перевірки в ситуації, коли указані заперечення були здані до органу поштового зв`язку в останній робочий день встановленого законом строку після закінчення робочого часу контролюючого органу (о 18:37). У розглянутій справі не була спірною між сторонами дата отримання платником податків копії акта перевірки.

Водночас у справі, що розглядається відповідач рекомендованим листом направив на адресу позивача акт перевірки, який вручено 21.11.2024 за довіреністю. Отже, відповідач не мав об`єктивних сумнівів у його належному врученні. Та, оскільки протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта на його адресу від позивача не надійшли письмові заперечення, відповідач прийняв Спірне рішення без їх врахування.

Крім того, у пункті 42.2 ст. 42 ПК України закріплено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронний цифровий підпис».

Таким чином, законодавець встановив два окремих випадки, коли платнику податків вважаються належним чином врученими документи: надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено ГУ ДПС у Черкаській області) або особисто вручені платнику податків або його представникові.

Жодних застережень з приводу дати отримання (ознайомлення) документів, надісланих за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення статті 42 та 77 ПК України не містять.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 812/821/17.

У постанові від 9 жовтня 2018 року у справі №820/1864/17 Верховний Суд зазначив,

що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Пунктом 94 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 визначено, що для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок», цих Правил. Рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату під підпис.

При цьому пунктом 2 Правил визначено, що адресатом є фізична або юридична особа, якій адресується поштове відправлення, ПІБ або найменування якої зазначені на поштовому відправленні.

Відповідна правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 580/2468/21.

Отже, доводи позивача про те, що відповідач не виконав вимог п.86.7 ст.86 ПК України та прийняв Спірне рішення без розгляду заперечень позивача на акт перевірки, не обгрунтовані та не враховані судом. Відповідач дотримався вказаних вище вимог законодавства та вчасно направив на адресу позивача акт перевірки.

Оскільки спірні правовідносини виникли в сфери обігу готівки під час реалізації товарів суд урахував.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані, відповідно до ст.3 ЗУ від 6 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі ЗУ №265/95-ВР):

п.1- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

п.2 - надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 ЗУ №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції, за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції. У разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг) або неповну суму розрахунку при організації та проведенні азартних ігор; непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за кожне наступне порушення.

З приводу продажу товарів з видачею фіскальних чеків на вказані в Акті перевірки суми коштів через РРО, реєстрація якого скасована, сторони спору не мають, позивач не заперечував. Продаж товарів через РРО, реєстрацію якого скасовано, є порушенням приписів п.7 ст.3 ЗУ №265/95-ВР.

Зокрема, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: подавати до контролюючих органів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку.

Суб`єкти господарювання, які використовують програмні реєстратори розрахункових операцій, повинні передавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку інформацію у формі електронних копій розрахункових документів, електронних фіскальних звітів, електронних фіскальних звітних чеків та іншу інформацію, необхідну для обліку роботи програмних реєстраторів розрахункових операцій фіскальним сервером контролюючого органу, яка створюється засобами таких програмних реєстраторів розрахункових операцій.

Програмні реєстратори розрахункових операцій та фіскальний сервер контролюючого органу повинні забезпечувати можливість одержання в автоматичному режимі даних про електронні розрахункові документи від фіскального сервера контролюючого органу, необхідних для формування засобами програмного реєстратора розрахункових операцій та передачі до фіскального сервера контролюючого органу фіскальних звітів та електронних фіскальних звітних чеків за відповідний період.

Порядок передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, по дротових або бездротових каналах зв`язку встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, на базі технології, розробленої Національним банком України, або з використанням кваліфікованого електронного підпису, кваліфікованої електронної позначки часу з дотриманням вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та/або інших дозволених в Україні засобів захисту інформації, передбачених законодавством. При цьому застосування удосконаленого електронного підпису та/або удосконаленої електронної печатки є достатнім для застосування в програмних реєстраторах розрахункових операцій.

Крім того, згідно з п.14 ч.1 ст.3 вказаного закону, саме суб`єкти господарювання зобов`язані вводити в експлуатацію, проводити технічне обслуговування без порушення раніше здійсненого належним чином опломбування реєстратора розрахункових операцій, ремонтувати реєстратори розрахункових операцій через центри сервісного обслуговування в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.16 - у разі виявлення несправностей реєстратора розрахункових операцій, а також пошкодження засобів контролю протягом робочого дня, в якому виявлено несправності чи пошкодження, письмово або засобами електронних комунікацій в довільній формі повідомити центр сервісного обслуговування, а також протягом двох робочих днів після дня виявлення несправностей чи пошкодження письмово або засобами електронних комунікацій в довільній формі повідомити про це контролюючий орган, у якому суб`єкт господарювання зареєстрований платником податків. У разі проведення розрахункових операцій у період відсутності зв`язку між програмним реєстратором розрахункових операцій та фіскальним сервером контролюючого органу протягом години після відновлення такого зв`язку повідомити контролюючий орган засобами електронних комунікацій про час і дату початку та завершення проведення розрахункових операцій у цей період за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі проведення розрахункових операцій у період відсутності зв`язку між програмним реєстратором розрахункових операцій та фіскальним сервером контролюючого органу зазначати у розрахунковому документі про проведення розрахункової операції у режимі офлайн.

Отже, не зареєстрований РРО не передає контролюючому органу коректну інформацію про продаж визначених товарів і такий продаж свідчить про порушення саме платника виконання вказаних вище обов`язків. Інші доводи не спростовують вини позивача в контролі роботи РРО та факту допущення вказаного в акті перевірки порушення.

Для донарахування штрафу у вказаному у Спірному рішення розмірі відповідач дотримався Закону. Отже, воно правомірне та скасуванню не підлягає.

Зважаючи на результат вирішеного спору, згідно з ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 244-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Канівська центральна районна аптека № 91» в особі представника адвоката Сизька Бориса Борисовича з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 11.12.2024 № , яким застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 82 482,42 грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 22.09.2025.

Суддя Алла РУДЕНКО