Справа № 340/4971/24
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 вересня 2025 року

м. Київ

справа №340/4971/24

адміністративне провадження №К/990/37476/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи №430/4971/24 за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року (К/990/233043/25) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гіріч Юлії Петрівни на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі №340/4971/24 за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

10 вересня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі №340/4971/24 за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

Протоколом передачі раніше визначеному складу суду від 10 вересня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Білак М.В., судді: Желєзний І.В., Мацедонська В.Е.

12 вересня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи №430/4971/24.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року у цій справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 допустили істотну помилку, яка ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість її розгляду, з огляду на наведені у процесуальному документі недостовірних відомостей про суб`єкта касаційної скарги, замість неї, ОСОБА_1 , яка подала касаційну скаргу особисто через підсистему «Електронний суд», у тексті ухвали було вказано адвоката. Наведення у процесуальному документі неправдивих відомостей щодо суб`єкта касаційної скарги свідчить про неналежне виконання суддями своїх процесуальних обов`язків, що підриває довіру до суду та викликає обґрунтовані сумніви у їхній неупередженості. За таких обставин є об`єктивні підстави сумніватися в неупередженості вказаних суддів при подальшому розгляді справи. Їхня участь у розгляді може поставити під сумнів принцип безсторонності суду та порушити гарантії справедливого судочинства. Крім того, зазначає, що неодноразово подавала касаційні скарги на судові рішення у цій справі, проте Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження, застосовуючи виключно формальні підстави, чим позбавляє права на справедливий судовий розгляд.

У зв`язку із перебуванням судді Мацедонської В.Е. у відпустці у період з 20 серпня 2025 року по 19 вересня 2025 року (наказ від 30 липня 2025 року №3631/0/5-25), ухвала постановляється 22 вересня 2025 року.

Перевіривши заяву про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е., слід зазначити таке.

Згідно з частиною першою статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від зазначених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з метою запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного законодавства не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права та врахувати принципи, сформульовані у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Білух проти України», заява №33949/02, п. 49; Fey v. Austria, заява №14396/88, пп. 27, 28 та 30; Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п.п. 42-43, Pullar v. United Kingdom, заява № 22399/93, п. 38 та інші) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Проаналізувавши аргументи заявника, які зазначені ним в обґрунтування поданої заяви про відвід, Суд наголошує на їх безпідставності та необґрунтованості.

Суд вважає, що посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь суддів Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 КАС України заява про відвід не містить.

Мотиви, наведені у заяві не є чинником, який може свідчити про упередженість та необ`єктивність суддів та не можуть слугувати підставою для їх відводу.

Суд також зазначає, що позивачем як у попередній касаційній скарзі, так і поданій 10 вересня 2025 року зазначено, що адвокат Гіріч Юлія Петрівна є її представником, тобто факт представництва її інтересів адвокатом Гіріч Юлією Петрівною не заперечується. При цьому, позивачем заява в порядку статті 253 КАС України до суду не подавалась.

Також, суд зауважує, що відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що зі змісту заяви позивача слідує про її незгоду з процесуальними діями (рішеннями) суддів під час розгляду її попередніх касаційних скарг, тобто про незгоду сторони з процесуальним рішенням колегії суддів, що у відповідності до положень частини четвертої статті 36 КАС України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

Таким чином, доводи заявника не підтверджують наявності обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності суддів.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е., питання про відвід суддів відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 31, 36, 37, 39, 40, 167, 243, 248 КАС України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. №430/4971/24 визнати необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Желєзного І.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи №430/4971/24 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

І.В. Желєзний

В.Е. Мацедонська