Справа № 420/2569/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2569/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просить суд:

1.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) різниці між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, за період з 01.03.2018р. до 31.12.2019р.;

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) різниці між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, за період з 01.01.2020р. до 03.12.2024р.;

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) різницю між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року в сумі 1 398,12 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2018р. до 03.12.2024р., в загальному розмірі 113 383,02 грн., з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;

4. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо неврахування повної суми індексації грошового забезпечення в розмірі 1 398,12 грн. при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій;

5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, з урахуванням в складі грошового забезпечення повної суми індексації грошового забезпечення в розмірі 1 398,12 грн, та з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на положення Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України №2011-XII), «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ), Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078) та зауважує, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, та проведення якої у зв`язку із зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Втім, за період з 01.03.2018 по 03.12.2024 відповідачі в порушення абзаців 3, 4, 6 п.5 Порядку №1078 не виплатили позивачеві індексацію-різницю грошового забезпечення, що на думку ОСОБА_1 є протиправним, оскільки розмір підвищення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року є меншим за суму індексації належної до виплати в місяці підвищення доходу (березень 2018).

Ухвалою суду від 31.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач Військова частина НОМЕР_2 надав відзив на позовну заяву, у якому вказуючи на хибність та необґрунтованість доводів та вимог позивача, просить відмовити у задоволенні позову.

У своїх доводах відповідач зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які би свідчили про вчинення протиправних дій або протиправної бездіяльності саме військовою частиною НОМЕР_2 . Оскільки, саме командир військової частини НОМЕР_1 організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини, військова частина НОМЕР_2 не вчиняла і не могла вчиняти жодних протиправних дій та діяла у відповідності до вимог чинного законодавства України. Військова частина НОМЕР_2 не могла проводити ніяких нарахувань позивачу, який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , оскільки у зв`язку з організаційними заходами в Збройних Силах України, рішенням командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України від 19 грудня 2019 року №3914, військова частина НОМЕР_1 була виключена з мережі розпорядників бюджетних коштів та встановленим порядком була зарахована на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_2 з 01 січня 2020 року. Військову частину НОМЕР_1 було зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 з 01.01.2020 року, згідно з розпорядженням тимчасово виконуючого обов`язки начальника фінансово економічного управляння ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.12.2019 № 116/14/1/1515 та розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2019 № 1/7493. Згідно з абз.5 п.8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника). Враховуючи положення Правил № 280, Військова частина НОМЕР_2 звертає увагу, що саме на військову частину НОМЕР_1 , де проходив військову службу позивач, покладена організація своєчасного оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини. В свою чергу, військова частина НОМЕР_2 , як розпорядник коштів вищого рівня, вже проводить відповідні нарахування, на підставі розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, які подає військова частина НОМЕР_1 . Наголошує, що нарахування суми грошового забезпечення належить до безпосередніх повноважень військової частини НОМЕР_1 як роботодавця. Оскільки військова частина НОМЕР_1 станом на 01.01.2020 року перебувала на фінансовому забезпеченні у військової частини НОМЕР_2 , то саме на підставі документів, поданих військовою частиною НОМЕР_1 у військової частини НОМЕР_2 можуть виникнути обставини виплати Позивачу перерахованого грошового забезпечення. Без належним чином оформлених військовою частиною НОМЕР_1 розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення Позивачу у військової частини НОМЕР_2 не виникає і не може виникнути обов`язку виплати грошового забезпечення.

Щодо суті заявлених позивачем вимог, Військова частина НОМЕР_2 у відзиві вказує, що позивач не має право на отримання суми індексації-різниці, з огляду на те, що розмір грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року становив 9 579 грн. 98 коп., а у березні 2018 року 18 393 грн. Тобто, збільшення грошового доходу позивача у березні 2018 року у порівнянні з лютим 2018 року склало 8 813 грн. 02 коп. (9 579 грн. 98 коп. - 18 393 грн.). Здійснені військовою частиною НОМЕР_2 розрахунки підтверджують відсутність будь-яких підстав для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці, оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018р. (8 813 грн. 02 коп.) є значно більшим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018р. (4 463,15 грн.). Такий підхід чітко відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023р. у справі №400/3826/21, від 29.03.2023р. у справі №380/5493/21, від 06.04.2023р. у справі №420/11424/21, від 12.04.2023р. у справі №560/13302/21, від 20.04.2023р. у справі №320/8554/21, від 03.05.2023р. у справі №160/10790/22, від 22.06.2023р. у справі №520/6243/22, від 27.07.2023р. у справі №160/12028/22, від 28.08.2023р. у справі №420/17338/22, а також від 26.09.2023р. у справі №200/4531/22.

Крім того, на думку Військової частини НОМЕР_2 відсутні також підстави і для задоволення вимоги позивача в частині індексації одноразової грошової допомоги. З даного приводу, відповідач у відзиві звертає увагу, що позивач просить суд нарахувати та виплатити індексацію грошової допомоги при звільненні та інше. Фактично вказані позовні вимоги побудовані на базі висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 240/10130/19. При цьому, позивач жодним чином не обґрунтували подібність правовідносин у цій справі та у справі № 240/10130/19. Ч.3 ст.2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення визначено, що соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв`язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають. Підтримка купівельної спроможності провадиться шляхом підвищення розміру зазначених виплат. З огляду на викладене, індексація грошової допомоги при звільненні суперечить ч.3 ст.2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, оскільки носить разовий характер. Аналогічно стосується і індексації компенсації за невикористані календарні дні щорічної відпустки, які не мають постійного характеру.

Також, відповідач заявив клопотання про визнання поважною причини пропуску та поновлення військовій частині НОМЕР_2 строки для подання відзиву на позовну заяву, розглянувши яке суд вважає з огляду на приписи ст. 121 КАС України, та доводи відповідача задовольнити, поновивши йому строк для надання відзиву на позов.

09.04.2025 від позивача за підписом його представника до суду надійшли додаткові пояснення по справі, у яких наголошує на обґрунтованість заявлених позивам вимог, наявності передбачених законом підстав для їх задоволення, вказуючи на хибність доводів Військової частини НОМЕР_2 , викладених у відзиві на позовну заяву та також безпідставності посилань зокрема на справу №420/29142/23, яка на час подання цих додаткових пояснень перебуває на розгляді у Верховному Суді.

Від відповідача Військової частини НОМЕР_1 відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 не надійшло. Ухвалу суду від 31.01.2025 про відкриття провадження у справі Військова частина НОМЕР_1 отримала через електронний кабінет в ЕС - 31.01.25 (19:51).

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 протягом спірного періоду проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.10.2024 №1097, полковник ОСОБА_1 , начальник мобілізаційного відділу - заступник начальника управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , звільнений з військової служби у відставку за підпунктом а (за віком) пункту 3 частини п`ятої статті 26 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.12.2024 №345, позивач був виключений зі списків особового складу частини з 03.12.2024.

Як зазначив позивач у позовній заяві, та відповідач у відзиві на позов відповідно до Рішення Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України від 19.12.2019р. №39140 Військову частину НОМЕР_1 виключено з мережі розпорядників бюджетних коштів та зараховано на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_2 .

06.01.2025р. представником позивача було скеровано на ім`я командира Військової частини НОМЕР_2 адвокатський запит № 04/25, яким серед іншого просив надати: довідку про виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період проходження ним військової служби з 01.01.2016р. по 03.12.2024р. включно із зазначенням всіх складових видів грошового забезпечення (у т.ч. посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, премії, винагороди та ін.), а також допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; довідку про розмір нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 03.12.2024р. включно, із зазначенням застосованого базового місяця для розрахунку.

За наслідками розгляду даного адвокатського запиту, Військова частина НОМЕР_2 надала Довідку №82/ФЕС від 08.01.2025 про виплату основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016р. по 03.12.2024р. та Довідку-розрахунок №81/ФЕС від 08.01.2025 виплаченої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за даними яких, в період з 01.03.2018 по 03.12.2024 ОСОБА_1 виплачувалась поточна індексація грошового забезпечення, проте не виплачувалась різниця між сумою індексації належної до виплати в березні 2018 року і розміром підвищення грошового забезпечення в березні 2018 року з урахуванням абз. 4 п.5 Порядку №1078.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу суд виходить з такого.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991р. (далі - Закон №1282-ХІІ).

Згідно з приписами ст. 1, 2, 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).

У пункті 1-1 Порядку №1078 загалом закріплено аналогічні приписи статтям 3, 4 Закону №1282-ХІІ деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.

У відповідності до п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно з абз.1 п.5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

30.08.2017р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Зазначена постанова набрала чинності з 01.03.2018р.

Абз.2 п.5 Порядку №1078 передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078.

Так, відповідно до абз.3 ,4, 6 п.5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Насамперед слід зауважити, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

Проте, суд зауважує, що у даній справі правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 1 березня 2018 року не є спірними.

В абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір збільшення доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Крім того, враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд доходить висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

Окрім того, слід зазначити, що для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановити, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.

Для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу необхідно враховувати розмір підвищення грошового доходу, що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів, а також суму індексації у місяці підвищення грошового доходу (у березні 2018 року) з метою порівняння цих величин. Сума індексації у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу з урахуванням положень абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078.

Так, для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 суд застосовує висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 14.09.2023 у справі №560/3097/22 та враховує, що буквальний спосіб тлумачення вказаних норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (А);

суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

При цьому, розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації - різниці до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже зазначалося, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації - різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Пунктом 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (чинної станом на лютий березень 2018 року) передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Згідно наявної у справі копії довідки №82/ФЕС від 08.01.2025 судом встановлено, що у лютому 2018 року розмір грошового забезпечення з урахуванням його постійних складових, становив 15327,97 грн, а в березні 2018 року розмір грошового забезпечення позивача склав 18393,00грн.

Отже, грошове забезпечення позивача за березень 2018 року збільшилось у порівнянні з його грошовим забезпечення у лютому 2018 року на 3065 грн. 03 коп.

Суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року суд визначає як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100%.

В свою чергу, величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації у березні 2018 року (у разі підвищення посадового окладу у січні 2008 року) становить 253,3%, що неодноразово встановлювалось та підтверджувалось Верховним судом у послідовній практиці з розгляду аналогічних спорів.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у березні 2018 р. складав - 1762,00 грн.

Отже, відповідно до абз.5 п.4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018р. помножений на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100, а саме: 1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.

Суд зазначає, що такий розмір можливої індексації грошового забезпечення - 4463,15 грн., який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018) неодноразово досліджувався та встановлювався судами та підтверджується зокрема, постановою Верховного Суду від 14.09.2022р. у справі №420/3121/22, від 07.11.2022 у справі №420/19954/21 та інш.

Виходячи з викладеного, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації в березні 2018 року - 4463,15 грн., яка склалася у березні 2018 року, що є підставою для нарахування і виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн. 3065,03 грн. = 1398,12грн.

Таким чином, в період з 1 березня 2018 року по 03.12.2024 включно позивач мав право на отримання індексації-різниці у фіксованій сумі 1398,12 грн. щомісячно.

Разом з цим, як видно з установлених обставин справи відповідачем Військовою частиною НОМЕР_2 , на грошовому забезпеченні у якій перебувала позивача проходячи військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , не вирішувала наявності у ОСОБА_1 права на отримання індексації-різниці, не нараховувала і не виплачував позивачу таку індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 03.12.2024.

В період з 01.03.2018р. до 03.12.2024 чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців не відбувалось.

За таких умов, загальна сума невиплаченої позивачу індексації-різниці за період з 01.03.2018р. до 03.12.2024 становить 113383,02 грн. ((1398,12*81) +135,30 (1398/31*3)), та підтверджується наступним розрахунком:

За період з 01.03.2018р. до 30.11.2024р.:

1 398,12 грн. * 81 місяць = 113 247,72 грн.

За період з 01.12.2024р. до 03.12.2024р.:

1 398,12 грн. : 31 день * 3 дні = 135,30 грн.

113 247,72 грн. + 135,30 грн. = 113 383,02 грн.

Відповідачем Військовою частиною НОМЕР_2 у відзиві на позовну заяву не наведеного жодного доводу у підтвердження правомірності спірної його бездіяльності, не наведеного жодного доводу у спростування наявності у позивача права на отримання «індексації-різниці» та також не спростовано розрахунків такої індексації, які були приведені у позовній заяві.

Посилання відповідача ВЧ НОМЕР_2 на те, що сума підвищення грошового забезпечення позивача, яка склалась у березні 2018 року перевищила суму можливої індексації (4463,15грн.) у місяці підвищення березні 2018 суд вважає безпідставними, оскільки такі твердження ґрунтуються на невірних обрахунках відповідачем складових грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року, а саме без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 5 747 грн. 99 коп., адже така є щомісячною складовою грошового забезпечення позивача, яка виплачувалась йому до прийняття Постанови №704.

Щодо посилань відповідача в обґрунтування власних доводів про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 23.03.2023р. у справі №400/3826/21, від 29.03.2023р. у справі №380/5493/21, від 06.04.2023р. у справі №420/11424/21, від 12.04.2023р. у справі №560/13302/21, від 20.04.2023р. у справі №320/8554/21, від 03.05.2023р. у справі №160/10790/22, від 22.06.2023р. у справі №520/6243/22, від 27.07.2023р. у справі №160/12028/22, від 28.08.2023р. у справі №420/17338/22, а також від 26.09.2023р. у справі №200/4531/22, суд звертає увагу, що у жодній із наведених справ Верховним судом не зроблено висновків, якими б обґрунтовувалась позиція військової частини НОМЕР_2 про відсутність у цій справі у позивача на отримання індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.12.2024.

Суд враховує доводи, викладені представником позивача у додаткових поясненнях стосовно того, що питання наявності підстав для включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення за лютий 2018 року з метою дослідження наявності права на отримання військовослужбовцем індексації-різниці вирішувалось Верховним Судом у справі №200/16532/21. Зокрема, у Постанові від 08.11.2024р. у справі №200/16532/21 Верховним Судом викладені наступні висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин: «99. Водночас з огляду на приписи частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» й пункту 2 статті 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо об`єктів індексації та складу грошового забезпечення, Суд вважає, що щомісячна додаткова грошова винагорода позивача має враховуватися під час обчислення розміру підвищення його доходу в березні 2018 року. 100. На тлі викладеного Суд погоджується з доводами касаційної скарги стосовно того, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та здійснили помилкові розрахунки, коли залишили поза увагою щомісячну додаткову грошову винагороду за лютий 2018 року в сумі: 4523,40 грн, внаслідок чого дійшли необґрунтованого висновку про відсутність у позивача права на отримання суми індексації-різниці».

Враховуючи усе викладене у сукупності, дослідивши встановлені спірні обставини, доводи сторін та письмові докази, надані ними у підтвердження своїх доводів суд дійшов висновку про недоведеність відповідачами правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, які полягають у ненарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення позивачки з 01.03.2018 року по 03.12.2024 з урахуванням вимог абз.4, 6 п.5 Порядку №1078, у зв`язку із чим, вважає наявними підстави для задоволення позову у цій частині із зобов`язанням провести необхідні нарахування та виплату індексації різниці між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року в сумі 1398,12 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2018р.

При цьому, суд також приймає до уваги доводи позивача, викладені у позовній заяві стосовно того, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними. У випадку наявності у позивача права на отримання індексації-різниці суд повинен зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому індексацію грошового забезпечення у конкретних сумах. Враховуючи характер спірних правовідносин, такий спонукаючий спосіб захисту є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову.

Крім того, суд також відхиляє за необґрунтованість посилання Військової частини НОМЕР_2 у своєму відзиві на те, що вона не є належним відповідачем за вимогами ОСОБА_1 , оскільки з 01.01.2020 Військова частина НОМЕР_1 , де проходив службу позивач перебувала на фінансовому забезпеченні у ВЧ НОМЕР_2 . Як свідчать матеріали справи, довідки про виплачене грошове забезпечення позивачу надана саме ВЧ НОМЕР_2 .

Стосовно вимоги позивача про неврахування повної суми індексації грошового забезпечення в розмірі 1398,12 грн. при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, суд враховує таке.

Як свідчать матеріали справи, одноразова допомога при звільненні позивачці була виплачена без урахування індексації-різниці, яка підлягала виплаті позивачці за період з 01.03.2018 по 03.12.2024 у сумі 1398,12 грн щомісячно.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Абзацом першим пункту 242 Положення № 1153/2008 передбачено, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини (абзац третій пункту 242 Положення № 1153/2008).

З системного аналізу вищевикладеного випливає, що грошове забезпечення Позивача, у тому числі й одноразові додаткові види грошового забезпечення (одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби) мали бути виплачені Позивачу у день виключення її зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Розділами XXXI, ХХХІІ Порядку № 260 врегульовані питання щодо виплати грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби та виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Так, п. 3, 6 розділу XXXI Порядку № 260 визначено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Відповідно до п.5 (абз.1, 2), абз.2 п.9 розділу ХХХІІ Наказу №260, Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються: звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою; які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад),- щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою на день звільнення з військової служби з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Під час обчислення розміру грошової допомоги враховується підвищений посадовий оклад, який військовослужбовець отримував на день звільнення з військової служби (навчання).

Отже, одноразова грошова допомога та компенсація за неотриману відпустку виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення, на яке має право військовослужбовець на день звільнення.

Суд звертає увагу, що пунктом 2 частини 3 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі № 240/10130/19 виклав таку позицію, що незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 № 2017-III, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку неврахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

За вищевикладеними обставинами суд дійшов висновку, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку виплат військовослужбовців.

Таким чином, суд вважає, що індексація входить до складу грошового забезпечення, з якого позивачу мала бути обрахована одноразова допомога при звільненні, а також компенсації за дні невикористаної відпустки.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи усе викладене вище, детально дослідивши встановлені обставини справи, доводи сторін та надані письмові докази у їх сукупності, суд вбачає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки позивач звільнений від слати судового збору, судові витрати не розподіляються.

На підставі викладеного, керуючись ст.242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 різниці між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, за період з 01.03.2018 до 31.12.2019.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 різниці між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, за період з 01.01.2020 до 03.12.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року в сумі 1 398,12 грн щомісячно, починаючи з 01.03.2018р. до 03.12.2024р., в загальному розмірі 113 383,02 грн, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо неврахування повної суми індексації грошового забезпечення в розмірі 1 398,12 грн при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, з урахуванням в складі грошового забезпечення повної суми індексації грошового забезпечення в розмірі 1 398,12 грн, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідачі: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Військова частина НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА