Справа № 160/6608/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/6608/25
(суддя Бондар М.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі №160/6608/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 лютого 2025 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-2) згідно з яким, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 11.12.2024 №44 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 06.12.2024, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 08.08.1999 по 30.10.2000 згідно довідки ПАТ «Криворіжіндустрбуд» № 12-31 від 12.05.2022; та зарахувавши до страхового стажу період роботи з 13.11.2000 по 01.03.2005 згідно трудової книжки від 16.06.1982 серії НОМЕР_1 . Позов обґрунтовано тим, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 11.12.2024 №44 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 11.12.2024 №44 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 08.08.1999 по 30.10.2000 та до страхового стажу період роботи з 13.11.2000 по 01.03.2005.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 06.12.2024, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позову відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що довідка ПрАТ «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» від 12.05.2022 №12-31 ПрАТ «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» від 12.05.2022 №12-31 містить інформацію про атестацію робочих місць згідно з наказами: №91 від 08.08.1994 «Про результати атестації робочих місць»; №16 від 06.03.2001 «Про результати атестації робочих місць», а тому суд зробив висновок про наявність протиправних дій відповідача щодо незарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи позивача з 08.08.1999 по 30.10.2000. Також, суд зазначаючи про те, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи, зробив висновок про те, що незарахування відповідачем періоду роботи позивача з 13.11.2000 по 01.03.2005 через відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка ОК-5) інформації про сплату страхових внесків є протиправним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області оскаржило його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до страхового стажу не зараховано: періоди роботи з 12.03.1994 по 19.09.1994, згідно трудової книжки від 16.06.1982 НОМЕР_1 , оскільки в записі трудової книжки зазначено про не зарахування цього періоду до загального та безперервного стажу; з 13.11.2000 по 01.03.2005, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка ОК-5) відсутня інформація про сплату страхових внесків. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 08.08.1999 по 30.10.2000 за довідкою № 12-31 від 12.05.2022, оскільки за цей період відсутня атестація робочих місць за умовами праці. Враховуючи вищезазначене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач не набув необхідного пільгового та страхового стажу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.12.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Заява про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 11.12.2024 №44 відмовлено позивачу у призначенні пенсії. В рішенні встановлено, що пенсійний вік, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV (Список № 2) становить 55 років; вік позивача - 58 років. Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV (Список № 2) становить 29 років 6 місяців. Необхідний пільговий стаж на роботах із важкими і шкідливими умовами праці, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV (Список №2) становить 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV (Список №2) працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 26 цього Закону, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Страховий стаж позивача становить 29 років 18 днів; пільговий стаж за Списком №2 - 8 років 5 місяців 10 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано, зокрема, період роботи за трудовою книжкою від 16.06.1982 НОМЕР_1 з 13.11.2000 по 01.03.2005, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка ОК-5) відсутня інформація про сплату страхових внесків. До пільгового стажу не зараховано період роботи за довідкою від 12.05.2022 № 12-31 з 08.08.1999 по 30.10.2000, оскільки за даний період відсутня атестація робочих місць за умовами праці (17-18). Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі Закон 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 працював у ПрАТ «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» на різних посадах в період з 18.08.1993 по 30.10.2000 (а.с.12-16).

Згідно з довідкою ПрАТ «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» від 12.05.2022 №12-31 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював в будівельному управлінні №5 тресту «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» на об`єктах з будівництва, реконструкції будівель та споруд:

монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, зайнятим повний робочий день, з 18.08.1983 (наказ від 18.08.1983 №123-к) по 24.07.1984 (наказ від 24.08.1984 №139-к), Список №2 розділ ХХІХ, згідно з постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173;

майстром будівельних і монтажних робіт, зайнятим повний робочий день з 27.07.1991 (наказ від 26.07.1991 №54-к) по 30.11.1992, Список № 2 розділ XXVII позиція 419, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10;

виконавцем робіт, зайнятим повний робочий день з 01.12.1992 (наказ від 01.12.1992 №207) по 10.03.1994, Список № 2 розділ XXVII позиція 2290000б-24441, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10; виконавцем робіт, зайнятим повний робочий день з 20.09.1994 по 30.10.2000 (наказ від 30.10.2000 №87), Список №2 розділ XXVII позиція 2290000б-24441, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Усього відпрацьовано за Списком №2: 09 років 08 місяців 02 днів.

Підтверджено атестацією робочих місць: наказ №91 від 08.08.1994 «Про результати атестації робочих місць»; наказ №16 від 06.03.2001 «Про результати атестації робочих місць».

Довідка видана на підставі: особової картки форми T-2, наказів по відділу кадрів, розрахункових відомостей заробітної плати.

На підставі Договору з корпорацією «УКРБУД» від 22.01.1992 трест «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» був реорганізований в орендне підприємство «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД», наказ від 13.10.1992 №63.

На підставі рішення Криворізького міськвиконкому від 14.07.1994 №309 орендне підприємство «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» реорганізоване в закрите акціонерне товариство «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД», наказ від 15.08.1994 №42. Закрите акціонерне товариство «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» перейменовано в публічне акціонерне товариство «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» згідно з рішенням загальних зборів акціонерів (протокол від 19.10.2019 №3/10, наказ від 19.10.2010 №177)

Публічне акціонерне товариство «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» перейменовано в приватне акціонерне товариство «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 24.04.2017 протокол №1-2017, наказ від 11.05.2017 №140 (а.с.18-19).

Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Як правильно зазначив суд першої інстанції, професія «виконавець робіт», яку займав позивач, зокрема, в період з 08.08.1999 по 30.10.2000, передбачена Списком №2 на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №162 від 11.03.1994 (розділ XXVII позиція 2290000б-24441).

Довідка ПрАТ «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» від 12.05.2022 №12-31 ПрАТ «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» від 12.05.2022 №12-31 містить інформацію про атестацію робочих місць згідно з наказами: №91 від 08.08.1994 «Про результати атестації робочих місць»; №16 від 06.03.2001 «Про результати атестації робочих місць», а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність протиправних дій відповідача щодо незарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи позивача з 08.08.1999 по 30.10.2000.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги й те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а зробила висновок, який у відповідності до частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковим для врахування під час розгляду аналогічних спорів, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Також, як вбачається Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 11.12.2024 №44, відповідачем не враховано до страхового стажу роботи позивача період роботи за трудовою книжкою від 16.06.1982 НОМЕР_1 з 13.11.2000 по 01.03.2005, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка ОК-5) відсутня інформація про сплату страхових внесків (а.с.17-18).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV, у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною 2 статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частин 4 - 6, 9, 10 статті 20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Виходячи із змісту наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції вважає, що порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містяться записи, зокрема (мовою оригіналу):

№11: 13.11.2000 назначен на должность производителем работ;

№12: 01.03.2005 уволен по ст. 38 КЗоТ Украины (собственное жедание).

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 13.11.2000 року по 01.03.2005 року.

Враховуючи те, що рішенням №44 протиправно не зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 08.08.1999 по 30.10.2000 та до страхового стажу період роботи з 13.11.2000 по 01.03.2005, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення №44 та як наслідок необхідності його скасування.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі №160/6608/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов