Справа № 420/6309/25
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/6309/25

Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року по справі за позовом Приватного підприємства МАРЛІН ОДЕСА до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

В С Т А Н О В И Л А :

ПП МАРЛІН ОДЕСА звернулося до суду з позовом до Одеської митниці, в якому просило суд:

- визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA 500020/2024/000239/1 від 11.12.2024 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500020/2024/000511 від 11.12.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що між ним та компанією PROTECH ORGANO FOODS PRIVATE LIMITED, Індія (Продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №02032021 від 02.03.2021 р., в якому визначені загальні умови поставки товарів. На виконання умов вищевказаного контракту Продавець поставив товар креветка морожена загальною вагою брутто - 22550 кг, нетто - 20500 кг, загальною вартістю 85000,00 дол. США. на умовах поставки CFR, Одеса Україна. Уповноваженою особою декларанта (Позивача) ТОВ БЛЕССКО до Одеської митниці подана електронна митна декларація №24UA35U7 від 11.12.2024 року з метою здійснення митного оформлення товару, заявивши митну вартість імпортованого товару за ціною договору. Митницею за результатами перевірки митної декларації безпідставно застосовано другорядний резервний метод визначення митної вартості товарів в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів та скориговано митну вартість товару (товару №1 до рівня 5,60 дол.США/кг; товарів №2, №3 до рівня 5,90 дол.США/кг), оскільки декларантом при митному оформленні надані усі необхідні документи, що підтверджували числове значення митної вартості товарів за ціною договору, ідентифікували оцінюваний товар та не містили розбіжностей. На думку позивача, висновки митного органу про наявність будь-яких розбіжностей та сумнівів у заявленій позивачем митній вартості товару є необґрунтованими та не впливають на числове значення складових митної вартості товарів, а також у митного органу не було правових підстав для витребування додаткових документів, оскільки подані декларантом документи не містили розбіжностей. Товар, який надійшов на адресу позивача випущено у вільний обіг за митною декларацією №24UA67U9 від 11.12.2024 року, що забезпечено фінансовою гарантією внесеною на рахунок митного органу у розмірі 284209,28 грн. За таких обставин позивач вважає прийняті Рішення про коригування митної вартості товарів та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, необґрунтованими та незаконними, та за таких обставин, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року адміністративний позов Приватного підприємства МАРЛІН ОДЕСА до Одеської митниці - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000239/1 від 11.12.2024 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000511 від 11.12.2024 року.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства МАРЛІН ОДЕСА витрати по сплаті судового збору у сумі 3410,51 грн та витрати на переклад документів на суму 7773,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця, подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в поданих підприємством документах містяться розбіжності та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000239/1 від 11.12.2024. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товару є більшим ніж заявлено декларантом. У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.03.2021 року між компанією PROTECH ORGANO FOODS PRIVATE LIMITED, Індія (Продавець) та ПП МАРЛІН ОДЕСА (Покупець) укладено контракт №02032021 на поставку товарів, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує товари, що належать Продавцю. Перелік товарів, кількість, ціна, сума зазначаються в рахунках інвойсах або проформа інвойсах на кожну партію товару. Рахунок інвойс, проформа інвойс є платіжними документами (п.1.1 Контракту).

У пункті 3.2 Контракту визначено, що умови поставки: вид транспортування товару, умови поставки вказуються додатково в рахунках інвойсах або проформа інвойсах.

Пунктом 5.1. Контракту передбачено, що оплата за товар здійснюються Покупцем наперед, згідно виставлених рахунків інвойсів. Платіж здійснюється в доларах США (п.5.2 Контракту).

Товар повинен поставлятися в упаковці, що відповідає особливостям транспортування (п.6.1 Контракту).

Відповідно до пункту 8.5. Контракту при його тлумаченні сторони повинні керуватись умовами міжнародних правил Інкотермс.

На виконання умов контракту №02032021 від 02.03.2021 року компанією PROTECH ORGANO FOODS PRIVATE LIMITED, Індія (Продавець) 25.07.2024 року попередньо виставлено Покупцю проформу-інвойс №POF/PI/24-25/068 на товар креветка морожена загальною вартістю 87900 дол. США.

02.08.2024 року платіжним документом №240802/00027811 ПП МАРЛІН ОДЕСА перерахувало на рахунок Продавця 20000,00 дол. США на підставі контракту №02032021 від 02.03.2021 та рахунку №POF/PI/24-25/068 від 25.07.2024 року.

09.10.2024 року Продавець виставив Покупцю інвойс №POF/24-25/037 на товар креветка морожена, розмірний ряд 16/20 (40% глазурі), креветка морожена, розмірний ряд 100/200 (30% глазурі) (далі - креветка морожена) загальною вагою брутто - 22550 кг, нетто - 20500 кг, загальною вартістю 85000,00 дол. США. В інвойсі визначені транспортні деталі: т/х SM KAVERI, порт завантаження Кочін, Індія, порт вивантаження порт Констанца, Румунія, остаточне місце доставки Одеса, Україна, умови поставки CNF Одеса, Україна. Також вказано розмір передплати за товар 20000 дол. США.

09.10.2024 року Продавець склав пакувальний лист до інвойсу №POF/24-25/037 від 09.10.2024 року на товар креветка морожена загальною вагою нетто 20500 кг, брутто 22550 кг, в якому визначені умови поставки CFR, Одеса Україна.

12.10.2024 року товар креветка морожена у контейнері MNBU0220586 вагою брутто 22550 кг відвантажено на морське судно SM KAVERI з Кочін, Індія, що вбачається з коносаменту №245400365 від 18.10.2024 р. У коносаменті також зазначені транспортні деталі: т/х SM KAVERI, порт завантаження Кочін, Індія, порт вивантаження Констанца, Румунія, місце доставки Одеса, Україна.

Платіжним документом від 05.11.2024 року №241105/000295090 ПП МАРЛІН ОДЕСА сплатило на рахунок PROTECH ORGANO FOODS PRIVATE LIMITED остаточну вартість товару у сумі 65000,00 дол. США на підставі контракту №02032021 від 02.03.2021 р., інвойсу №POF/24-25/037 від 09.10.2024 р., про що зазначено у призначенні платежу вказаного банківського документу.

07.12.2024 р. товар креветка морожена у контейнері MNBU0220586 вагою брутто 22550 кг відвантажено на автомобільний транспорт НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та відправлено до Чорноморського рибного порту, Україна, що підтверджується CMR (міжнародною товаро-транспортною накладною) №586.

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом позивача подано до Одеської митниці електронну митну декларацію №24UA35U7 від 11.12.2024 року, в якій митна вартість товару визначена за основним (першим) методом - за ціною договору.

В графі 31 Митної декларації вказаний опис товару:

- товар №1: Креветка роду LITOPENAEUS VANNAMEI сира, морожена, без голови, неочищена в панцирі, без додання цукру, солі та спецій, без вмісту харчових добавок, не піддана термообробці, придатна для споживання населенням після приготування: FROZEN RAW HEADLESS SHELL ON VANNAMEI SHRIMPS, розмірний ряд 16-20 шт. на фунт (35-44 шт. на кілограм), 40% глазурі (глазурована маса 60%), 10 уп. по 1 кг. в кожній коробці, 600 кор., маса нетто без пакування - 6000 кг. Дата виробництва 09.09.2024 р.; Термін придатності до 08.09.2026 р.; Торгівельна марка - нема даних. Виробник - PREMIER EXPORT INTERNATIONAL, Індія. Країна виробництва IN;

- товар №2: Креветка роду LITOPENAEUS VANNAMEI очищена (коктейльна) варена, морожена, без голови, без додання цукру, солі та спецій, без вмісту харчових добавок, придатна для споживання населенням, без ГМО: - FROZEN PUD VANNAMEI SHRIMPS розмірний ряд 100-200 шт. на фунт (220-440 шт. на кілограм), 30% глазурі (глазурована маса 70%), 10 уп. по 1 кг. в кожній коробці, 600 кор., маса нетто без пакування 6000 кг. Дата виробництва 09.09.2024 р.; Термін придатності до 08.09.2026 р.; Торгівельна марка - нема даних. Виробник - PREMIER EXPORT INTERNATIONAL, Індія. Країна виробництва IN;

- товар №3: Креветка роду LITOPENAEUS VANNAMEI очищена (коктейльна) варена, морожена, без голови, без додання цукру, солі та спецій, без вмісту харчових добавок, придатна для споживання населенням, без ГМО: - FROZEN PUD VANNAMEI SHRIMPS розмірний ряд 100-200 шт. на фунт (220-440 шт. на кілограм), 30% глазурі (глазурована маса 70%), 10 уп. по 1 кг. в кожній коробці, 850 кор., маса нетто без пакування 8500 кг. Дата виробництва 09.09.2024 р.; Термін придатності до 08.09.2026 р.; Торгівельна марка - нема даних. Виробник - PREMIER EXPORT INTERNATIONAL, Індія. Країна виробництва - IN.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення Декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №02032021 від 02.03.2021 року; проформа-інвойс (Proforma invoice) №POF/PI/24-25/068 від 25.07.2024 року; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №POF/24-25/037 від 09.10.2024 року; пакувальний лист (Packing list) б/н від 09.10.2024 року; банківські платіжні документи №240802/00027811 від 02.08.2024 року, №241105/000295090 від 05.11.2024 року; коносамент (Bill of lading) №245400365 від 18.10.2024 року; автотранспортну накладну №586 від 07.12.2024 року; навантажувальний документ (Bordereau) №117 від 08.12.2024 року; мiжнародний ветеринарний сертифiкат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) №09286 від 11.10.2024 року; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №KL-CO3576/2024-2025 від 02.10.2024 року; договір про надання послуг митного брокера №3/107 від 29.10.2019 року; тощо.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом було встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вона не включалась до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) наданий до митного оформлення рахунок-проформа від 25.07.2024 №POF/PI/23-24/068 визначає вартість товару на суму 87900 дол. США (CFR Одеса), а рахунок -фактура (Інвойс) від 09.10.2024 №POF/24-25/037 складений на вартість товару 85000 дол. США з умовами поставки (CFR Одеса), разом з цим, п.1.1 Контракту визначає, що кількість, вартість, ціна зазначені в рахунках та проформах на кожну партію, та ці документи є платіжними документами, Також у відповідних графах платіжного доручення від 02.08.24 №240802/000272811 внесено призначення платежу номер проформи-інвойсу від 25.07.2024 №POF/PI/23-24/068, а у відповідних графах платіжного доручення від 05.11.11.2024 №241105/000295090 зазначений номер інвойсу від 09.10.2024 №POF/24-25/037, але вартість, зазначена у зазначених проформі-інвойсі та інвойсі різниться;

3) відповідно до наданого контракту поставка товарів здійснюється на умовах CFR Одеса, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (комерційному інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

З метою усунення виявлених митним органом розбіжностей, невідповідностей у поданих документах та через відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом від декларанта витребувано відповідно до вимог ч.3-4 ст.53 МК України додаткові документи згідно з переліком та декларантом направлено лист б/н від 11.12.2024 року з повідомленням, що ним надано всі наявні документи, що підтверджують митну вартість товару за митною декларацією та з проханням продовжити митне оформлення.

Однак на думку відповідача, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, та не спростовані наявні розбіжності у документах, а тому Одеська митниця не визнала заявлену митну вартість.

Відтак 11.12.2024 року Одеська митниця прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000239/1, яким скориговано за резервним методом митну вартість товару №1 з 26400,00 USD до рівня 33600,00 USD; товару №2 з 24600,00 USD до рівня 35400,00 USD; товару №3 з 34000,00 USD до рівня 50150,00 USD, а саме, на підставі аналізу баз даних ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису та фізичних характеристик товару, що продається на аналогічних комерційних умовах, відповідачем встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим: товар №1 5,60 дол. США/кг. (МД від 26.09.2024 №UA100430/2024/286447), ніж заявлено декларантом 4,40 дол. США/кг; товар №2 5,90 дол. США/кг. (МД від 15.10.2024 №UA500110/2024/008039), ніж заявлено декларантом 4,10 дол. США/кг; товар №3 5,90 дол. США/кг. (МД від 15.10.2024 №UA500110/2024/008039), ніж заявлено декларантом 4,00 дол. США/кг.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару 11.12.2024 року Одеська митниця видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000511.

11.12.2024 року декларантом позивача подано митну декларацію №24UA67U9 з метою випуску товару у вільний обіг та забезпечено фінансовою гарантією сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів у розмірі 284209,28 грн шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

Не погодившись з прийнятим рішенням та карткою відмови, позивач звернувся до суду х даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу у митному оформленні ввезеного на митну територію України товару, за заявленою у митній декларації №24UA35U7 від 11.12.2024 року митною вартістю, та оскільки саме прийняття рішення №UA500020/2024/000239/1 від 11.12.2024 року слугувало підставою для прийняття картки відмови, а тому оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000511 від 11.12.2024 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч.1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Статтею 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч.2 цієї статті.

У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Статтею 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості, у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно приписів ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 МК України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.4 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

Відповідно до положень ст.60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Отже, з наведених норм вбачається, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Також, наведеними нормами передбачено, що витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію № 24UA35U7 від 11.12.2024 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме: - пакувальний лист (Packing list) б/н від 09.10.2024; - рахунок-проформа (Proforma invoice) № POF/PI/23-24/068 від 25.07.2024; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № POF/24-25/037 від 09.10.2024; - коносамент (Bill of lading) № 245400365 від 18.10.2024; - автотранспортна накладна (Road consignment note) № 586 від 07.12.2024; - навантажувальний документ (Bordereau) № 117 від 08.12.2024; - мiжнародний ветеринарний сертифiкат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) № 09286 від 11.10.2024; - сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № KL-CO3576/2024- 2025 від 02.10.2024; - банківський платіжний документ, що стосується товару № 240802/000272811 від 02.08.2024; - банківський платіжний документ, що стосується товару № 241105/000295090 від 05.11.2024; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 02032021 від 02.03.2021; - договір про надання послуг митного брокера № 3/107 від 29.10.2019; - витяг, або посвідчення, або реєстраційний номер з державного реєстру генетично модифікованих організмів або продукції, виробленої із застосуванням генетично модифікованих організмів б/н від 11.12.2024; - інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 12249107 від 11.12.2024.

Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

На підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 МКУ. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

11.12.2024 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 11.12.2024 б/н з повідомленням, що надано всі наявні документи, що підтверджують митну вартість товару за митною декларацією та з проханням продовжити митне оформлення.

Водночас, податковим органом прийнято оскаржуване рішення, в графі 33 якого вказано:

п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вона не включалась до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) наданий до митного оформлення рахунок-проформа від 25.07.2024 №POF/PI/23-24/068 визначає вартість товару на суму 87900 дол. США (CFR Одеса), а рахунок -фактура (Інвойс) від 09.10.2024 №POF/24-25/037 складений на вартість товару 85000 дол. США з умовами поставки (CFR Одеса), разом з цим, п.1.1 Контракту визначає, що кількість, вартість, ціна зазначені в рахунках та проформах на кожну партію, та ці документи є платіжними документами.

Також у відповідних графах платіжного доручення від 02.08.24 №240802/000272811 внесено призначення платежу номер проформи-інвойсу від 25.07.2024 №POF/PI/23-24/068, а у відповідних графах платіжного доручення від 05.11.11.2024 №241105/000295090 зазначений номер інвойсу від 09.10.2024 №POF/24-25/037, але вартість, зазначена у зазначених проформі-інвойсі та інвойсі різниться;

3) відповідно до наданого контракту поставка товарів здійснюється на умовах CFR Одеса, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (комерційному інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо аргументів митниці про упаковку товару та включення до ціни товару такої складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, то колегія суддів зазначає таке.

Положеннями підпункту «в» пункту 2 частини 10 статті 58 Митного кодексу України передбачено включення до митної вартості ціни упаковки, якщо ці витрати не включались до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

З матеріалів справи вбачається, що п.6.1. Контракту №02032021 від 02.03.2021 року визначено, що товар повинен поставлятися в упаковці, що відповідає особливостям транспортування.

Таким чином, обов`язок поставити товар у придатному для безпечного транспортування стані, з відповідною упаковкою, покладається на продавця.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 01 березня 2023 року в справі № 420/18880/21 (адміністративне провадження № К/990/36541/22) дійшов обґрунтованого висновку, що за умовами Договору, пакування не оплачувалося покупцем окремо від ціни товару, з огляду на що посилання митного органу на відсутність у поданих декларантом до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо включення/не включення вартості упаковки (пакування) до складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів є безпідставними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 815/2162/17, від 17 січня 2023 року у справі №160/7901/18 та від 18 грудня 2019 року у справі №160/8775/18 та від 05.12.2024 року по справі № 380/19286/23 .

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що поставка товару здійснювалась на умовах CFR Odessa, Ukraine, а отже відповідно до розділу А.8 умов СFR Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2020, продавець зобов`язаний за власний рахунок здійснити пакування товару, за виключенням випадку, коли в даній галузі торгівлі зазвичай здійснюється перевезення такого товару без упаковки. Тобто, за умовами поставки CFR всі витрати до моменту доставки товару до порту призначення, які включають вартість його пакування, несе саме продавець.

В декларації митної вартості, поданої декларантом, витрати на пакування товару у складі митної вартості не заявлялись, а митна вартість товару визначена декларантом виключно на підставі контрактної (договірної) вартості.

Судом першої інстанції правомірно вказано, що в поданій декларації визначено процедуру постачання товару ZZ00. Вiдповiдно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації поданої Декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач необґрунтовано та неправомірно, як на підставу для коригування заявленої митної вартості, послався на відсутність інформації щодо вартості пакування та упаковки.

Стосовно зазначення митним органом в окаржуваному рішенні, що наданий до митного оформлення рахунок-проформа від 25.07.2024 №POF/PI/23-24/068 визначає вартість товару на суму 87900 дол. США (CFR Одеса), а рахунок -фактура (Інвойс) від 09.10.2024 №POF/24-25/037 складений на вартість товару 85000 дол. США з умовами поставки (CFR Одеса), разом з цим, п.1.1 Контракту визначає, що кількість, вартість, ціна зазначені в рахунках та проформах на кожну партію, та ці документи є платіжними документами, також у відповідних графах платіжного доручення від 02.08.2024 року №240802/000272811 внесено призначення платежу номер проформи-інвойсу від 25.07.2024 року №POF/PI/23-24/068, а у відповідних графах платіжного доручення від 05.11.2024 року №241105/000295090 зазначений номер інвойсу від 09.10.2024 року №POF/24-25/037, але вартість, зазначена у зазначених проформі-інвойсі та інвойсі різниться, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме на підставі інвойсу №POF/24-25/037 від 09.10.2024 року позивачу поставлено товари та декларантом було заявлено митну вартість товару, та до митного органу надано докази на підтвердження оплати саме цієї вартості товару.

Згідно положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України саме рахунок-фактура (інвойс) є документом, який підтверджує митну вартість товарів, якщо товар є об`єктом купівлі-продажу.

Проформа-інвойс по суті є попереднім рахунком на товар. Ціна та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточними, та у подальшому можуть змінюватись.

Позивач пояснив, що отримавши від Продавця проформу-інвойс №POF/PI/23-24/068 від 25.07.2024 року на товар креветка морожена на суму 87900 дол. США ПП МАРЛІН ОДЕСА сплатило на рахунок компанії PROTECH ORGANO FOODS PRIVATE LIMITED 20000 дол. США, що підтверджується платіжним документом №240802/000272811 від 02.08.2024 року, а після виставлення Покупцю остаточного інвойсу за цей товар на суму 85000 дол. США, оплатило залишок несплаченої суми 65000 дол. США, що підтверджується платіжним документом №241105/000295090 від 05.11.11.2024 року, зазначивши у призначення платежу інвойс №POF/24-25/037 від 09.10.2024 року.

Отже, з урахуванням вищевикладеного дослідивши наявні в матеріалах справи документи, колегія суддів погоджується, що вартість, вага товарів, що постачалися, та вказані у інвойсі №POF/24-25/037 від 09.10.2024 року збігаються з іншими документами, що надавалися до митного оформлення товару, зокрема пакувальним листом, коносаментом, авто-транспортною накладною, а апелянтом вищезазначене не спростовано.

Щодо твердження відповідача в оскаржуваному Рішенні, що у наданих до митного оформлення документах (комерційному інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів, суд зазначає, що умови поставки за базисом СFR не зобов`язують продавця або покупця здійснити страхування товару, у зв`язку з чим підстав стверджувати, що витрати щодо страхування є складовою митної вартості товару, який поставляється на умовах цього базису поставки, немає, що вірно зазначено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом в апеляційній скарзі.

При цьому, аналогічні правові висновки викладно у постановах Верховного Суду, зокрема, у справах №№825/735/17, 825/2255/16, 825/1016/17, 420/2850/19.

Отже, якщо товар не страхувався, то відсутність доказів страхування не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Також, якщо за твердженням позивача, страхування не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт, а повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цього факту. При цьому, понесених позивачем витрат на страхування товару митницею не доведено, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.01.2018 року у справі №814/1204/15, від 23.09.2021 року №814/1043/16, від 01.03.2023 року по справі №420/18880/21.

Суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі № 803/776/17, згідно з яким декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Щодо посилань в оскаржуваному рішенні, що джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, митним органом визначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товару є більшим та становить:

по товару № 1 5,60 дол. США/кг. (МД від 26.09.2024 № UA100430/2024/286447), ніж заявлено декларантом 4,40 дол. США/кг;

по товару № 2 5,90 дол. США/кг. (МД від 15.10.2024 № UA500110/2024/008039), ніж заявлено декларантом 4,10 дол. США/кг;

по товару № 3 5,90 дол. США/кг. (МД від 15.10.2024 № UA500110/2024/008039), ніж заявлено декларантом 4,00 дол. США/кг.

Колегія суддів вказує, що положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст. ст. 59, 60 та 64 МК України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.

Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому митний орган зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, рішення про коригування митної вартості товару не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить, що при коригуванні митної вартості товарів, декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України позивач немає, що є позбавленням позивача права доступу до митної декларації, яку використовував митний орган при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, та порушенням принципу змагальних процесів.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості, заявленій ТОВ, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Окрім того, посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.

При цьому, Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.

Таким чином, твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару, є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

Ще одна обставина, яка на думку митного органу, впливає на митну вартість товарів, зазначена у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, а саме: відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).

Проте, колегія суддів вважає такі посилання митниці безпідставними, оскільки митним органом не наведено обставин та не надано доказів, яким чином документи, які були надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Окрім того, у відповідності до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.58-63 цього кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 4.09.2018р. у справі за №814/2659/16, від 24.01.2019р. у справі за №804/3893/17.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Суд зазначає, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

У даному випадку Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару. Висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до ч.3 ст.318 МК України, митний контроль передбачає мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Проте, приписи вказаної статті митним органом були порушені, оскільки саме формальний підхід до наданих документів та їх опрацювання став причиною прийняття протиправного рішення.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими.

Посилання апелянта на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності та приймаючи рішення про коригування митної вартості, в п.33 якого вказані підстави, якими в тому числі обґрунтовано апеляційну скаргу та які на думку апелянта помилково не були враховані судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає хибними, оскільки відповідачем не доведено неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинними МД документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України

Повний текст постанови складено та підписано 23 вересня 2025 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова