Справа № 460/11808/25
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2025 року м. Рівне №460/11808/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі Позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач), в якому Позивач просить суд: визнати дії командування Військовою частиною НОМЕР_1 протиправними щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 за сімейними обставинами на підставі пункту 2 "г", частини 4 та абзацу 12 пункту 3 частини 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу; на підставі пункту "г", частини 4 та абзацу 12 пункту 3 частини 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу зобов`язати Відповідача негайно звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби через поважні сімейні обставини, а саме: необхідністю здійснювати постійний догляд за своєю мамою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_2 , самотньою пенсіонеркою, особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання; зобов`язати Відповідача негайно підготувати та видати ОСОБА_1 розрахунок на звільнення та провести усі визначені нормами чинного законодавства України виплати належного йому грошового забезпечення, додаткових винагород, невикористаних відпусток (щорічної та додаткової) чи компенсації за їх не надання, інші передбачені нормами чинного законодавства України виплати при звільненні.

Стислий виклад позиції Позивача.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до Відповідача з рапортами про звільнення з військової служби відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану через сімейні обставини (абзац 13) необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Проте рапорти не розглянуті в установлені законом строки, а дії Відповідача щодо відмови у їх задоволенні є протиправними, оскільки до таких звернень надані усі належні документи, що підтверджують підстави для звільнення з військової служби. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач зазначає, що подані Позивачем рапорти розглянуті в установленому законом порядку. Зазначає, що Позивачем не надані усі необхідні документи щодо наявності підстав для звільнення з військової служби, тому у задоволенні рапортів було правомірно відмовлено. Просив відмовити Позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 14.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За правилами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подав Інспектору прикордонної служби начальнику гранатометного відділення другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону Рапорт від 11.12.2024 (далі Рапорт від 11.12.2024), в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення з військової служби відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану через сімейні обставини (абзац 13) необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

До Рапорта від 11.12.2024 додані документи:

копія паспорта матері ОСОБА_2 ,

копія довідки з пенсійного органу щодо матері ОСОБА_2 ,

копія паспорта Позивача,

копія свідоцтва про народження Позивача,

копія свідоцтва про народження матері ОСОБА_2 ,

копія свідоцтва про одруження матері ОСОБА_2 ,

копія довідки МСЕК №945907 щодо матері ОСОБА_2 ,

копія Медичного висновку ЛКК №658 щодо матері ОСОБА_2 ,

копія свідоцтва про смерть батька,

копія акта обстеження житлово-побутових умов проживання.

ОСОБА_1 звернувся до Інспектора прикордонної служби начальника гранатометного відділення другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону з Рапортом від 28.01.2025 (далі Рапорт від 28.01.2025), відповідно до якого просив клопотати перед вищим командуванням про надання відповіді по рапорту про звільнення від 12.12.2024, так як відповідь не доведена належним чином.

ОСОБА_1 подав Інспектору прикордонної служби начальнику гранатометного відділення другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону Рапорт від 25.02.2025 (далі Рапорт від 25.02.2025), в якому просив звільнити його з військової служби відповідно до пункту «2Г» частини 4 та пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану з підстави: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

До Рапорта від 25.02.2025 надані документи:

копія витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,

копія витягу з Реєстру територіальної громади ОСОБА_2 ,

копія витягу з Реєстру територіальної громади ОСОБА_1 ,

заява про відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення від ОСОБА_2 .

Представник Позивача Л.Г.Голубінська звернулася до керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах Позивача із Заявою від 20.05.2025 (далі Заява від 20.05.2025), відповідно до якої просив звільнити ОСОБА_1 з військової служби через необхідність здійснювати постійний догляд за матір`ю, відповідно до пункту 2 «г» частини 4 та абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; з урахуванням раніше поданих Рапортів негайно звільнити Позивача з військової служби.

НОМЕР_3 Прикордонним загоном Державної прикордонної служби України за результатами розгляду Заяви від 20.05.2025 надано відповідь від 03.06.2025 про те, що ОСОБА_1 має особисто подати по команді рапорт про звільнення та додати до нього документи, які підтверджують право на звільнення під час проведення мобілізації та дії воєнного стану.

В листі від 03.06.2025 також зазначено про те, що станом на 02.06.2025 ОСОБА_1 звертався до керівництва НОМЕР_3 прикордонного загону з приводу звільнення за сімейними обставинами, про що було надано відповіді: на рапорт від 12.12.2024 відповідь від 13.12.2024; на рапорт від 07.02.2025 відповідь від 24.02.2025; на рапорт від 04.03.2025 відповідь від 05.03.2025.

Позивач зазначає, що Рапорти про звільнення мали бути розглянуті у строк не більше 14 днів, проте таких дій вчинено не було; зазначає, що Позивач має право на звернення через свого представника, а тому доводи Відповідача в листі від 03.06.2025 є безпідставними.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина перша статті 1 Закону №2232-XII).

За приписами частини першої статті 1 Закону №2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону №2232-XII, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону №2232-XII).

Нормативно-правовим актом, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, є Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (Закон України від 24.03.1999 № 548-XIV) (далі Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 затверджене Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі Положення №1115/2009).

Положенням №1115/2009 визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період.

Відповідно до пункту 265 Розділу XII «Звільнення з військової служби» Положення №1115/2009, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

1) у запас - якщо вони не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

2) у відставку - якщо вони досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби із виключенням з військового обліку.

За приписами пункту 266 Розділу XII «Звільнення з військової служби» Положення №1115/2009, звільнення з військової служби здійснюється, як правило, без зарахування у розпорядження відповідних начальників органів Держприкордонслужби. У виняткових випадках допускається звільнення військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних начальників органів Держприкордонслужби.

Відповідно до пункту 267 Розділу XII «Звільнення з військової служби» Положення №1115/2009, Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", з ініціативи:

1) командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбачених підпунктами а", "б", "в", "г", "д", "е", "з", "и", "і", "ї", "й", "л", "м" та "н" пункту 1, підпунктами "а", "б", "в", "г", "д", "е", "ж", "з", "и", "і", "ї" та "л" пункту 2, пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

2) військовослужбовця - за наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "ж", "к" та "л" пункту 1, підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "й", "к" пункту 2, підпунктами "а" та "б" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до пункту 268 Розділу XII «Звільнення з військової служби» Положення №1115/2009, особи офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною шостою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", з ініціативи:

1) командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "в", "г", "д", "е", "ж", "з", "и" "і" та "ї" пункту 1, підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "д", "є", "ж", "з" та "и" пункту 2, пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

2) особи офіцерського складу - за наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "ґ" та "і" пункту 1, підпунктами "а", "б", та "г" пункту 2, підпунктами "а" та "б" пункту 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до пункту 269 Розділу XII «Звільнення з військової служби» Положення №1115/2009, Контракт про навчання може бути припинено (розірвано) достроково, а курсанта, який вислужив установлені строки строкової служби, звільнено з військової служби з ініціативи:

а) ректора вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "д", "е", "з", "и", "і", "й" "л", "м" та "н" пункту 1, підпунктами "б", "д", "е", "ж", "з", "и", "і", "ї" та "л" пункту 2, підпунктами "б" та "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

б) курсанта - за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "ґ", "ж" та "л" пункту 1, підпунктами "б", "ґ" пункту 2, підпунктом "б" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

За правилами пункту 279 Положення №1115/2009, військовослужбовець може бути звільнений за сімейними обставинами або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Звільнення військовослужбовців з цих підстав здійснюється згідно з письмовими документами, які підтверджують наявність у них відповідних сімейних обставин або інших поважних причин.

Відповідно до пункту 288 Положення №1115/2009, у разі прийняття рішення про звільнення військовослужбовець подає по команді рапорт та в разі необхідності документи, які підтверджують підстави звільнення.

У разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення. Форма та порядок подання про звільнення військовослужбовців з військової служби та перелік документів, які додаються до нього у випадках, передбачених абзацами першим і другим цього пункту, визначаються наказом Міністерства внутрішніх справ України.

Отже, військовослужбовець має право на звернення до командування з рапортом про звільнення з військової служби з наданням відповідних документів на підтвердження підстав для такого звільнення.

При цьому, подання рапорту «по команді» означає направлення (фактичне подання) його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, не розгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Враховуючи те, що Заява від 20.05.2025 про звільнення Позивача з військової служби подана не «по команді» Позивачем військовослужбовцем, а його представником, суд дійшов висновку про правомірність дій НОМЕР_3 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не розгляду такої заяви по суті щодо наявності чи відсутності підстав для звільнення Позивача з військової служби.

У спірному випадку Заява від 20.05.2025 не вважається та не може вважатися «Рапортом по команді» військовослужбовця про звільнення з військової служби.

При цьому, в листі від 03.06.2025 представнику Позивача було роз`яснено про те, що Позивач може звернутися з відповідним рапортом про звільнення, який буде розглянутий в установленому законом порядку.

Щодо попередніх поданих Позивачем Рапортів про звільнення з військової служби, суд зазначає таке.

Так, до позовної заяви Позивач додав копії Рапортів:

від 11.12.2024, в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення з військової служби відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану через сімейні обставини;

від 28.01.2025 про клопотання перед вищим командуванням про надання відповіді по рапорту про звільнення від 12.12.2024, так як відповідь не доведена належним чином;

від 25.02.2025 про звільнення з військової служби відповідно до пункту «2Г» частини 4 та пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану.

Щодо Рапорта від 11.12.2024 судом установлено, що такий зареєстрований за вх. №26/30484/24-Вн від 12.12.2024.

Рапорт від 11.12.2024 (вх. №26/30484/24-Вн від 12.12.2024) стосувався питання звільнення з військової служби відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану через сімейні обставини (абзац 13) необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

За результатами розгляду Рапорта від 11.12.2024 Відповідачем прийняте рішення від 13.12.2024 №08/11767-24-Вих, в якому зазначено:

за результатами розгляду рапорту повідомляю, що як підставу для звільнення з військової служби зазначили необхідність здійснення постійного догляду за Вашою матір`ю, яка с особою з інвалідністю II групи, проте надані документи не підтверджують наявності підстав для звільнення, у зв`язку із наступним;

відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану звільняються з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю І чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

надано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.11.2024 серія 12ААГ №945907 де зазначено: 12. Висновок про умови та характер праці «Протипоказана фізична праця, психо-емоційне навантаження», що не відповідає вимогам вищезазначеної статті (необхідність здійснення постійного догляду), та медичний висновок лікарсько- консультативної комісії від 06.09.2024 №658 не встановленої форми.

також не надано підтверджуючих документів відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення матері, відповідно, підстави для звільнення з військової служби відсутні;

керівництво НОМЕР_3 Прикордонного загону при прийнятті рішень керується вимогами частини 2 статті 19 Конституції України (діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України);

у зв`язку з викладеним, в разі наявності підстав для звільнення з військової служби, можна надати відповідний рапорт з поданням підтверджуючих документів, який буде розглянуто у встановленому порядку.

Надаючи правову оцінку підставам для відмови Позивачу у задоволенні Рапорта від 11.12.2024 (вх. №26/30484/24-Вн від 12.12.2024), суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану:

через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

За приписами абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-XII, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану:

необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Наказом Міністра оборони України 10.04.2009 №170 (зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 19 травня 2009 р. за № 438/16454) затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Інструкція №170).

Відповідно до пункту 5 Додатку 19 до Інструкції №170, при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років); документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:

документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

До Рапорта від 11.12.2024 (вх. №26/30484/24-Вн від 12.12.2024) додані документи:

копія паспорта матері ОСОБА_2 ,

копія довідки з пенсійного органу щодо матері ОСОБА_2 ,

копія паспорта Позивача,

копія свідоцтва про народження Позивача,

копія свідоцтва про народження матері ОСОБА_2 ,

копія свідоцтва про одруження матері ОСОБА_2 ,

копія довідки МСЕК №945907 щодо матері ОСОБА_2 ,

копія Медичного висновку ЛКК №658 щодо матері ОСОБА_2 ,

копія свідоцтва про смерть батька,

копія акта обстеження житлово-побутових умов проживання.

Підставою для відмови у задоволенні Рапорта від 11.12.2024 (вх. №26/30484/24-Вн від 12.12.2024) слугувало те, що:

надано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.11.2024 серії 12ААГ №945907, де зазначено: 12. Висновок про умови та характер праці «Протипоказана фізична праця, психо-емоційне навантаження», що не відповідає вимогам вищезазначеної статті (необхідність здійснення постійного догляду), та медичний висновок лікарсько- консультативної комісії від 06.09.2024 №658 не встановленої форми;

також не надано підтверджуючих документів відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення матері, відповідно, підстави для звільнення з військової служби відсутні.

Як зазначалося вище, до відповідно до пункту 5 Додатку 19 до Інструкції №170, при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ.

Так, в Довідці до акта огляду МСЕК від 29.11.2024 серії 12ААГ №945907 зазначено:

12. Висновок про умови та характер праці «Протипоказана фізична праця, психо-емоційне навантаження»;

13. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності «Лікування в кардіолога, сімейного лікаря».

Процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначено Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі Положення № 1317).

Відповідно до пунктів 19, 24 Положення № 1317 комісія (МСЕК) проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акту огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акту огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акту огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також лікувально-профілактичному закладові і органові праці та соціального захисту населення за місцем проживання особи з інвалідністю. За місцем роботи зазначених осіб надсилається повідомлення щодо групи інвалідності та її причини, а у разі встановлення ступеня втрати професійної працездатності витяг з акта огляду комісії про результати визначення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у додаткових видах допомоги.

З наведеного убачається, що лікар, лікарсько-консультативна комісія та лікарсько-експертна комісія формують медичний висновок, а медико-соціальні експертні комісії довідку, акт огляду (витяг з акту огляду).

Щодо повноважень ЛЛК і медико-соціальної експертної комісії на видачу медичного висновку щодо необхідності здійснення постійного догляду, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» («Офіційний вісник України», 2019, №34, ст. 1217), висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або територіального органу Пенсійного фонду України, суду чи прокуратури.

Згідно з пунктом 4 Положення № 1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

За приписами підпункту 1 пункту 11 Положення № 1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають:

ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків;

потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв;

потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування;

ступінь стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування;

причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений комісією у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого;

медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним.

У наведеному переліку прав та обов`язків медико-соціальної експертної комісії відсутнє поняття «постійного догляду», який може бути визначений для осіб, яким інвалідність не встановлена, а вказано лише право визначати необхідність стороннього нагляду, догляду.

Поняття «сторонній догляд» не є тотожним поняттю «постійний догляд», адже перше вказує на те, ким надається догляд, а друге коли надається такий догляд.

При цьому, «постійний догляд» це безперервний догляд, який надається особі, що не здатна до самообслуговування, догляд, який надається без будь-якого часового обмеження постійно.

Водночас відповідно до Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 № 189, при лікувально-профілактичних закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, утворюються ЛКК (пункт 1 розділу III).

За приписами пункту 3 розділу ІІІ цього Порядку до основних завдань ЛКК належить:

1) видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи, відповідно до вимог пункту 4 розділу IV цього Порядку;

2) здійснення направлення хворих на огляд та обстеження до МСЕК для встановлення інвалідності;

3) надання до МСЕК документів хворого, направленого на огляд та обстеження;

4) вжиття заходів щодо перевірки та усунення недоліків у суб`єкта господарювання, що були виявлені Фондом соціального страхування України за результатом перевірки обґрунтованості медичних висновків про тимчасову непрацездатність (у разі звернення керівника суб`єкта господарювання).

Пунктом 4 розділу ІV Порядку передбачено, що ЛКК видає такі документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи: 1) форму рішення для встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювання з умовами праці, відповідно до вимог, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві»; 2) висновки або рекомендації щодо догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі, коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), до досягнення дитиною 16-річного віку.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» затверджено Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-2/о «Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі». Згідно з пунктами 3, 4 цієї Інструкції такий висновок надається закладами охорони здоров`я усіх рівнів надання медичної допомоги; висновок заповнюється членами лікарської комісії на підставі форми первинної облікової документації № 027/о «Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 № 110, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за № 661/20974.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 №407 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» затверджено Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі». Згідно з пунктами 2, 3 цієї Інструкції такий висновок надається закладами охорони здоров`я усіх рівнів надання медичної допомоги; висновок заповнюється членами лікарської комісії на підставі заповненої лікарем загальної практики-сімейної медицини форми первинної облікової документації №025/о «Медична карта амбулаторного хворого №_», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 №110, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за №661/20974.

Також повноваження ЛЛК визначені в наказі Міністерства охорони здоров`я України 31.07.2013 № 667 «Про затвердження форми висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу та Інструкції про порядок його надання». Так, у затвердженій вказаним наказом Інструкції мова йде про те, що висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу видається лікарською консультативною комісією закладу охорони здоров`я за місцем проживання чи реєстрації особи з інвалідністю (пункт 1). Висновок ЛКК надається особі, що звернулася із заявою, згідно з формою бланка, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.07.2013 № 667, за підписами членів ЛКК, завіреними печаткою закладу охорони здоров`я, у структурі якого перебуває ЛКК (пункт 8).

Аналізуючи повноваження медико-соціальної експертної комісії, передбачені Положенням № 1317, є підстави для висновку, що вона визначає потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі особам з інвалідністю, а також особам, яким визначена ступінь втрати професійної працездатності.

Щодо осіб, які не відносяться до цих категорій, але які за станом здоров`я нездатні до самообслуговування і потребують постійного стороннього догляду, то такі повноваження віднесені до ЛКК закладу охорони здоров`я, які мають право приймати, зокрема:

1) висновок або рекомендації щодо догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі, коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), до досягнення дитиною 16-річного віку;

2) висновок про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (за формою № 080-4/о), з рекомендаціями щодо отримання відповідних послуг;

3) висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціального послуги з догляду на непрофесійній основі (за формою №080-2/о), з рекомендаціями щодо отримання відповідних послуг;

4) висновок щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу за формою бланка, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.07.2013 № 667.

Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 12.06.2013 № 413 (далі - Постанова № 413), якою на виконання положень статті 26 Закону № 2232-ХІІ, статті 106 Кодексу цивільного захисту України, пункту 35 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Указом Президента України від 10.08.2012 № 470, пункту 28 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 29.10.2012 № 618 затвердив Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу (далі Перелік № 413).

Згідно з указаним Переліком військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини: необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Таким чином, щодо підстави звільнення з військової служби через такі сімейні обставини та інші поважні причини, як необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), то постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 визначено, в яких випадках такі обставини підтверджуються висновком медико-соціальної експертної комісії (щодо осіб віком понад 18 років), а в яких висновком лікарсько-консультативної комісії (щодо осіб до 18 років).

У даному випадку Позивач надав Довідку до акта огляду МСЕК від 29.11.2024 серії 12ААГ №945907 щодо матері, де зазначено:

12. Висновок про умови та характер праці «Протипоказана фізична праця, психо-емоційне навантаження»;

13. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності «Лікування в кардіолога, сімейного лікаря».

Зважаючи на норми Постанови № 413 щодо особи, віком понад 18 років надається саме висновок медико-соціальної експертної комісії.

Проте, Довідка до акта огляду МСЕК від 29.11.2024 серії 12ААГ №945907 щодо матері Позивача не містить жодних записів щодо необхідності постійного стороннього догляду.

Стосовно наданого Висновку ЛКК №658, де зазначено, що матір Позивача потребує постійного стороннього догляду, суд зазначає таке.

Щодо осіб, які за станом здоров`я нездатні до самообслуговування і постійно потребують стороннього догляду, то такі повноваження віднесені до ЛКК закладу охорони здоров`я, які мають право приймати, зокрема:

1) висновок або рекомендації щодо догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі, коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), до досягнення дитиною 16-річного віку;

2) висновок про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (за формою № 080-4/о) рекомендаціями щодо отримання відповідних послуг;

3) висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціального послуги з догляду на непрофесійній основі (за формою № 080-2/о), з рекомендаціями щодо отримання відповідних послуг;

4) висновок щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу за формою бланку, затвердженого наказом МОЗ України від 31.07.2013 № 667.

Проте, Медичний висновок лікарсько-консультативної комісії від 06.09.2024 №658 не відповідає зазначеним вимогам.

При цьому, Медичний висновок лікарсько-консультативної комісії від 06.09.2024 №658 містить запис про те, що він дійний до 06.09.2025.

Також, судом установлено, що до Рапорта від 11.12.2024 (вх. №26/30484/24-Вн від 12.12.2024) не надано підтверджуючих документів відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення матері, відповідно, підстави для звільнення з військової служби були відсутні.

Щодо наданого Позивачем до позовної заяви Рапорта від 28.01.2025 суд зазначає, що такий не стосується питання наявності чи відсутності правових підстав для звільнення Позивача з військової служби.

Такий Рапорт стосувався лише клопотання перед вищим командуванням про надання відповіді по рапорту про звільнення від 12.12.2024, так як відповідь не доведена належним чином.

Щодо Рапорта від 25.02.2025 про звільнення з військової служби відповідно до пункту «2Г» частини 4 та пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану, судом установлено таке.

Рапорт від 25.02.2025 зареєстрований за вх. №26/11724/25-Вн від 04.03.2025.

За результатами розгляду Рапорта від 25.02.2025 (вх. №26/11724/25-Вн від 04.03.2025) Відповідачем прийняте рішення від 05.03.2025 №08/2885-25-Вих, в якому зазначено:

за результатами розгляду рапорту повідомляю, що як підставу для звільнення з військової служби зазначили необхідність здійснення постійного догляду за матір`ю, яка є особою з інвалідністю II групи, проте надані документи не підтверджують наявності підстав для звільнення, у зв`язку із наступним;

відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану звільняються з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю І чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;

з наданих документів не вбачається за можливе підтвердити, що ОСОБА_3 є матір`ю, та є особою з інвалідністю II групи, відповідно, підстави для звільнення з військової служби відсутні;

керівництво НОМЕР_4 прикордонного загону при прийнятті рішень керується вимогами частини 2 статті 19 Конституції України (діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України);

у зв`язку з викладеним, в разі наявності підстав для звільнення з військової служби, є право надання відповідного рапорта з доданням підтверджуючих документів, який буде розглянутий в установленому законом порядку.

Надаючи правову оцінку підставам для відмови Позивачу у звільненні з військової служби на підставі Рапорта від 25.02.2025 (вх. №26/11724/25-Вн від 04.03.2025), суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану:

через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

За приписами абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-XII, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану:

необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення №1153/2008).

Відповідно до пункту 233 Положення №1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця. При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.

Наказом Міністра оборони України 10.04.2009 №170 (зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 19 травня 2009 р. за № 438/16454) затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Інструкція №170).

Відповідно до пункту 5 Додатку 19 до Інструкції №170, при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років); документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:

документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

Судом установлено, що до Рапорта від 25.02.2025 надані документи:

копія витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,

копія витягу з Реєстру територіальної громади ОСОБА_2 ,

копія витягу з Реєстру територіальної громади ОСОБА_1 ,

заява про відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення від ОСОБА_2 .

Прийняте Відповідачем рішення від 05.03.2025 №08/2885-25-Вих за результатами розгляду Рапорта від 25.02.2025 (вх. №26/11724/25-Вн від 04.03.2025) стосувалося підстави для відмови у звільненні з військової служби: з наданих документів не вбачається за можливе підтвердити, що ОСОБА_3 є матір`ю, та є особою з інвалідністю II групи, відповідно, підстави для звільнення з військової служби відсутні.

Суд погоджується з доводами Відповідача щодо відсутності правових підстав для задоволення Рапорта від 25.02.2025 (вх. №26/11724/25-Вн від 04.03.2025) з підстави, зазначеної в рішенні від 05.03.2025 №08/2885-25-Вих, оскільки відповідно до пункту 5 Додатку 19 до Інструкції №170, при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються, зокрема, документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами) та один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду.

Проте, зі змісту додатків до Рапорта від 25.02.2025 (вх. №26/11724/25-Вн від 04.03.2025) вбачається, що такі документи не були подані Позивачем.

Суд також звертає увагу на те, що в Рапорті від 25.02.2025 (вх. №26/11724/25-Вн від 04.03.2025) Позивач посилається на попередній Рапорт від 12.12.2024 та зазначає про те, що «додатково» додає документи: копія витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , копія витягу з Реєстру територіальної громади Маланчук Людмили Михайлівни, копія витягу з Реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , заява про відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення від ОСОБА_2 .

Проте, суд зазначає, що у спірному випадку Рапорт від 25.02.2025 (вх. №26/11724/25-Вн від 04.03.2025) не вважається та не може вважатися «продовженням» чи «доповненням» Рапорта від 11.12.2024 (вх. №26/30484/24-Вн від 12.12.2024), оскільки за результатами розгляду Рапорта від 11.12.2024 (вх. №26/30484/24-Вн від 12.12.2024) Відповідачем прийняте рішення рішення від 13.12.2024 №08/11767-24-Вих про відмову у звільненні з військової служби.

Норми чинного законодавства передбачають право на звернення військовослужбовця з рапортом про звільнення з військової служби, до якого повинні надаватися відповідні підтверджуючі документи у повному обсязі.

Тому, рішення Відповідача від 05.03.2025 №08/2885-25-Вих за результатами розгляду Рапорта від 25.02.2025 (вх. №26/11724/25-Вн від 04.03.2025) є обґрунтованим та правомірним.

Позивач у позовній заяві зазначає, що Відповідачем порушено строки розгляду Рапортів від 11.12.2024, від 28.01.2025 та від 25.02.2025, проте такі доводи спростовані наявними в матеріалах справи доказами:

за результатами розгляду Рапорта по суті від 11.12.2024 прийняте рішення від 13.12.2024 №08/11767-24-Вих;

за результатами розгляду Рапорта по суті від 25.02.2025 (вх. №26/11724/25-Вн від 04.03.2025) прийняте рішення від 05.03.2025 №08/2885-25-Вих.

Пунктом 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 (далі Положення №1153/2008) передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

При цьому, подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 225 Положення №1153/2008, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється: під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":

у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;

у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;

у військових званнях до полковника (капітана 1 рангу) включно за всіма підставами - командувачами видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командиром військової частини НОМЕР_5 , начальником Генерального штабу Збройних Сил України, керівником служби персоналу Міністерства оборони України, начальником Національного університету оборони України імені Івана Черняховського;

у військових званнях до бригадного генерала (коммодора) та прирівняних до них згідно із пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 4 червня 2020 року № 680-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців" військових звань включно за всіма підставами - Головнокомандувачем Збройних Сил України;

у військових званнях до генерал-лейтенанта (віце-адмірала) та прирівняних до них згідно із пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 4 червня 2020 року № 680-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців" військових звань включно за всіма підставами - Міністром оборони України;

у військових званнях генерала (адмірала) та прирівняному до них згідно із пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 4 червня 2020 року № 680-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців" військовому званні - Президентом України.

За приписами пункту 12.9 Розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №170 від 10.04.2009, документи на звільнення військовослужбовців з військової служби надсилаються безпосередньо до служби персоналу, підпорядкованій посадовій особі, яка має право на звільнення такого військовослужбовця з військової служби, у таких випадках звільнення:

за підставами, передбаченими пунктами «г»-«е», «и» частини третьої, підпунктами «а», «д», «є», «ж» пункту 1, підпунктами «в», «з» пункту 2 частини четвертої, підпунктами «д», «е», «и»-«о», «р», «с» пункту 1, підпунктами «д», «е», «з»-«м», «р», «с» пункту 2, підпунктами «а», «в», «е», «з» пункту 3 частини п`ятої, підпунктами «д»-«к» пункту 1, підпунктами «ґ»-«и», «й», «к» пункту 2, підпунктами «а», «б», «в», «д», «ж» пункту 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якщо звільнення відбувається за ініціативою командування;

за підставами, передбаченими пунктами «б», «в», «д», «є» частини третьої, підпунктами «г», «е», «є» пункту 1, підпунктами «б», «г», «д», «е» пункту 2 частини четвертої, підпунктами «а»-«в», «ґ», «к», «р» пункту 1, підпунктами «а»-«в», «ґ», «й», «к», «п», «р» пункту 2, підпунктами «а», «б», «г», «д» пункту 3 частини п`ятої, підпунктами «а»-«в», «ґ», «й» пункту 1, підпунктами «а», «б», «г», «і», «й» пункту 2, підпунктами «а», «б», «г», «ґ» пункту 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якщо звільнення відбувається за бажанням військовослужбовця.

З системного аналізу вказаних норм права суд дійшов висновку, що наслідком належного подання рапорта військовослужбовцем про звільнення з військової служби є відповідний наказ про звільнення з військової служби чи відмова у задоволенні рапорту.

З матеріалів справи слідує, що подані Позивачем Рапорти про звільнення з військової служби були належним чином розглянуті Відповідачем та прийняті відповідні рішення про відмову в їх задоволенні.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваних дій в порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 вересня 2025 року

Суддя К.М. Недашківська