Справа № 592/7783/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 р.Справа № 592/7783/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Катрич О.М., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, Сумська, 40009, повний текст складено 14.07.25 року по справі № 592/7783/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми, з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № Х04/25-619 від 08.05.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що 26.04.2025 працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 його примусово доставили до приміщення Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5», за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2, також його зникнення було зафіксовано через 102. Стосовно нього, того ж дня, стрільцем- помічника гранатометника взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було складено протокол № Х04/25-619 від 26.04.2025 про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану) він, перебуваючи у приміщенні Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2, ніби-то категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, чим своїми діями порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», і чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Вказує, що відповідно до Витягу № 12024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 10.07.2024 він на обліку ні як військовозобов`язаний, ні як резервіст, не перебуває. Відповідно до чинного законодавства, зокрема Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ, ним було уточнено адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні дані, що підтверджується Витягом № 12024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 10.07.2024, що й було використано для складання протоколу, що і зазначено в протоколі (витяг з бази АРМОР), а не на підставі документу, що посвідчує особу - паспорту, відтак посадовими особами не було встановлено особу, щодо якої складено протокол. Відтак, у порушення статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`ясовано, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, оскільки не було встановлено особу. Постанову про накладення адміністративного стягнення від 08.05.2025 № X 04/25-619 вважає її безпідставною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства з наступних підстав. Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`ясовано, чи винна дана (чи яка?) особа у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, оскільки не було встановлено особу - протокол про адміністративне правопорушення складено без документу, що посвідчує особу,- відтак розгляд протоколу про адміністративне правопорушення також відбувався без встановлення особи. Також у порушення статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення не з`ясовано чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення від 08.05.2025 № X 04/25-619 містить формальне посилання на всі обставини, що обтяжують його відповідальність, що не відповідає дійсності та матеріалам справи. Зокрема, постановою встановлено всі обставинами, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення, в тому числі: 1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Відтак, постанова про накладення адміністративного стягнення від 08.05.2025 № X 04/25-619, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо нього, винесена з порушенням статей 245,247,252,256,278,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.07.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №Х 04/25-619 від 08.05.2025 - залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що на його думку, судом першої інстанції не надано правової позиції щодо самої постанови про накладення адміністративного стягнення № X 04/25-619 від 08.05.2025, лише акцентується увага, що протокол відповідає приписам Кодексу України про адміністративні правопорушення, проте оскаржується не протокол, а постанова.

Враховуючи вимоги абзацу 7 частини третьої статті 22 Закбну України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абзаців 2-6 частини третьої вказаної норми, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, що мною й було зроблено.

Позивач вважає, що відсутній склад злочину передбачений статтею 210 Кодексу України про адміністратвині правопорушення.

На переконання позивача, постанова про накладення адміністративного стягнення від 08.05.2025 № X 04/25-619, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо позивача, винесена з порушенням саттей 245, 247, 252, 256, 278, 280 Кодексу України про адміністратвині правопорушення, що не враховано судом першої інстанції.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 26.04.2025 о 16 год. 00 хв. стрільцем помічником гранатометником взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , ст. солдатом ОСОБА_3 у приміщенні КУ «Сумська міська клінічна лікарня №5», за адресою: АДРЕСА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення № Х 04/25-619 відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. У протоколі повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 08.05.2025 о 16-00 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , каб. № 102 (а.с. 12).

Даний протокол був складений уповноваженою особою на підставі витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.12.2024 року № 144 .(а.с. 52)

Від отримання другого примірника протоколу ОСОБА_1 відмовився отримувати (а.с.45).

В графі «До протоколу додається» зазначено: карта мед. огляду, заява, копія повістки № 2447, протокол №Х 04/25-613, облікова картка, витяг з Армор, рапорт поліцейського, довідка доставки, акт відмови від отримання повістки, направлення №3286962.

На а.с. 45 зворт. міститься заява, написана ОСОБА_1 про відмову 26.04.2025 проходити ВЛК у зв`язку із поганими самочуттям. Однак нічим не підтверджено його незадовільним стан здоров`я у цей день

26.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 складено направлення №3286926 ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби, яке відмовився отримувати .(а.с. 48).

Картка обстеження та медичного огляду, окрім прізвища, ім`я по батькові військовозобов`язаного ОСОБА_1 , інших відомостей не містить (а.с. 46).

Згідно повістки № 2447 ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_1 , останній повинен з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , каб. 309, 26.04.2025 о 17-30 год. з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення придатності на особливий період (а.с. 47).

Згідно акту відмови від отримання повістки від 26.04.2025, у зв`язку з відмовою проходження ВЛК, ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17-30 год. 26.04.2025, що було доведено (озвучено) о 17-20 год. 26.04.2025 (а.с. 47 зворот).

08.05.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № Х 04/25-619, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500 грн. (а.с. 11).

Згідно зазначеної постанови начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення №Х 04/25-619, встановив, що 26.04.2025 о 16 год. 00 хв. під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану) ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні КУ «Сумська міська клінічна лікарня №5», за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2, категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 у формі Направлення на військово лікарську комісію від 26.04.2025 №3286926. Своїми діями порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст.22 Закону України від 21.10.1993 №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Копія постанова була отримана 08.05.2025 ОСОБА_4 згідно довіреності (а.с.17).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вчинено правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 дотримано порядок притягнення до відповідальності, рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відтак рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.210-1 КпАП України встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Згідно абзацу 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно абзацу 4 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено обов`язок громадян проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Відповідно до пп. 4 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Отже, положеннями вищевказаних нормативно правових актів встановлено обов`язок військовозобов`язаних громадян України проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 26.04.2025 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність проходження військово лікарської комісії та визначення призначення на особливий період, про що надано відповідну повістку №2447, та яку останній відмовився отримувати, про що свідчить акт від 26.04.2025 та про яку було доведено (озвучено) о 17-20 год. 26.04.2025.

26.04.2025 ОСОБА_1 було складено письмову заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій останній зазначив: «відмовляюсь 26.04.2025 року від проходження ВЛК у зв`язку з поганим здоров`ям. З адміністративною відповідальністю ознайомлений» (а.с.45 зворот).

Протокол про адміністративне правопорушення № Х 04/25-619 від 26.04.2025 складений уповноваженою особою, містить усі необхідні реквізити, передбачені ст.256 КУпАП, у зазначеному протоколі міститься запис про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 КУ, прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а тому суд зазначає, що він є належним та достатнім доказом, який відповідає вимогам чинного законодавству. Також, протокол від 26.04.2025 містить запис, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 08.05.2025 о 16:00 у ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що було доведено до відома позивача.

Пунктом 69 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період» передбачено громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.

Відповідно до п.47 Порядку № 560 у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину. Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Пунктом 74 Порядку № 560 передбачено, що військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.

Для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.

Позивачу було сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та видано направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я за вих. № 3286926 від 26.04.2025, дане направлення відповідає встановленій формі Порядку № 560, має всі відповідні реквізити та QR-код для зчитування. Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення), яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово лікарськими комісіями і поширюється зокрема і на військовозобов`язаних та резервістів. Пунктом 2.8.6 Глави 2 Розділу І Положення визначено строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, які не можуть перевищувати 4 дні.

За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів. Зауважуємо, дана інформація зазначена в Направлені № 3286926 від 26.04.2025 про строки проходження військово-лікарської комісії, крім того датою початку медичного огляду є 26.04.2025 .

Отже, колегія суддів вважає, що 26.04.2025 є датою початку медичного огляду, а не кінцевою датою коли потрібно пройти медичний огляд та отримати постанову ВЛК про проходження медичного огляду.

Згідно абз. 3 пункту 3.4 Розділу 3 Положення лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Відтак, у лікарів, які включені до складу ВЛК наявний доступ до ЕСОЗ для отримання необхідних медичних даних військовозобов`язаного, а необхідність надання військовозобов`язаним додаткових документів про стан його здоров`я має вирішуватись лікарями ВЛК та не може бути підставою для відмови від проходження медичного огляду.

При цьому, у разі незгоди з рішенням ВЛК, таке рішення може бути оскаржене у встановленому законодавством порядку.

Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 заявляв клопотання щодо перенесення проходження ВЛК на іншу дату та наявності у нього медичних документів про стан його здоров`я не надано, натомість він відмовився від проходження ВЛК з підстав, зазначених ним же у заяві.

Враховуючи викладене, проходження ВЛК є не правом, а встановлений законом обов`язок військовозобов`язаного, за порушення якого настає передбачена відповідальність. Тобто, відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України чітко регламентований прямий обов`язок громадянина проходити ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

За змістом ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч. 1). Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3). Особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, військовозобов`язаних громадян України (ч. 9) відносяться до категорії Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 2232-ХІІ, у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Отже, підстави позову про те, що ОСОБА_1 відповідно до Витягу № 12024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 10.07.2024 він на обліку ні як військовозобов`язаний, ні як резервіст, не перебуває, є помилковими.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем вчинено правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 дотримано порядок притягнення до відповідальності, рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, отже рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.07.2025 року по справі № 592/7783/25 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.07.2025 по справі № 592/7783/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 23.09.2025 року