Справа № 460/15888/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/15888/24 пров. № А/857/19217/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року, прийняте суддею Максимчуком О.О. у місті Рівному, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з позовом до ГУ ПФУ в Полтавській області (надалі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 19.12.2024 за №75 про відмову позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а також зобов`язання перевести позивача з 13.12.2024 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), зарахувавши до стажу державної служби позивача період роботи в митних органах з 21.12.1993 по 10.08.2023, та обчислити таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках Рівненської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії від 12.12.2024 за №7.13-22-13/108 та №7.13-22-13/109.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 19.12.2024 за №75 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області прийняти рішення про переведення з 13.12.2024 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, зарахувавши до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи в митних органах з 21.12.1993 по 10.08.2023. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд зазначив, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

За правилами, визначеними статтею 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 по 31 грудня 2024 - не менше 31 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи перерахунку пенсії позивача від 16.01.2024 страховий стаж позивача становить 39 років 10 місяців 8 днів. Позивач 12.12.2024 досягнула віку 60 років.

Досліджуючи питання, чи підлягає зарахуванню стаж безперервної роботи позивача у митних органах до стажу державної служби, суд зазначив, що митна служба України є складовою частиною системи органів виконавчої влади України і складається з митних органів, митних організацій. Митна служба України є органом виконавчої влади і здійснює функції в галузі митної справи відповідно до Конституції України, законодавства про зовнішньоекономічну діяльність, митного законодавства та інших нормативних актів, а посадові особи митних органів є державними службовцями.

Щодо позовних вимог про обчислення пенсії позивача виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках Рівненської митниці, то така вимога є передчасною, відтак, не підлягає до задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Полтавській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що робота на посадах в органах державної митної служби України, зараховується до стажу державної служби особам, яким не присвоювалися спеціальні звання. Відтак, періоди роботи посадових осіб митних органів на посадах, в період перебування на яких були присвоєнні спеціальні звання - не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Згідно п. 17 ст. 3 Закону №889-VІІІ, дія цього закону не поширюється на осіб, яким присвоєно спеціальне звання.

В ході розгляду документів позивача встановлено, що остання працювала в органах митної служби в період з 21.12.1993 по 10.08.2023. Як працівнику митної служби, їй присвоювались спеціальні звання.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд у повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сарни Рівненської області, що підтверджується даними з належного позивачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Сарненським РВ УДМС України в Рівненській області 11.07.2013.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує дострокову пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ, що підтверджується даними з наявного у матеріалах справи розрахунку (перерахунку) пенсії позивача від 16.01.2024.

13.12.2024 позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідач).

19.12.2024 відповідачем прийнято рішення №75, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». В рішенні відповідач зазначив, що для зарахування періодів роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців підстав немає, оскільки працівники митної служби, яким присвоєні персональні чи спеціальні звання, не відносяться до відповідних категорій посад державної служби.

Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 (далі як і раніше - Закон № 889-VІІІ), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 52, ст. 490 із наступними змінами, Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, далі як і раніше - Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закон № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права було викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04.2023 у справі № 1.380.2019.003855.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що підставою для відмови позивачці у переведені її з пенсії за віком на пенсію державного службовця у рішенні від 19.12.2024 № 75, ГУ ПФУ в Полтавській області зазначило відсутність необхідного стажу на посадах віднесених до категорії посад державної служби.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає протиправними такі підстави для відмови у переведені пенсії за віком на пенсію державного службовця, з огляду на таке.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ стаж державної служби обраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (діяв до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889)

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 31.08.1982, позивач:

- 21.12.1993 призначена в. о. інспектора митного поста «Удрицьк» Дубровицької митниці (на підставі наказу №156-ос від 21.12.1993);

- 01.07.1994 затверджена на посаді інспектора МП «Удрицьк» Дубровицької митниці (на підставі наказу №259-к ДМКУ);

- 01.04.1995 призначена старшим інспектором митного поста «Удрицьк» Дубровицької митниці (на підставі наказу №41-ос від 27.03.1995);

- 12.06.1995 прийняла присягу державного службовця ст. 17 Закону України «Про державну службу»;

- 10.04.1997 звільнена в зв`язку ліквідацією митниці (на підставі наказу №11-ос від 08.04.1997);

- 11.04.1997 призначена інспектором відділу «Удрицьк» митного поста «Дубровиця» Рівненської митниці (на підставі наказу №100-ос від 11.04.1997);

- 17.02.1998 присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби 1 рангу» (на підставі наказу ДМСУ №300-с);

- 01.01.2002 призначена на посаду старшого інспектора відділу «Удрицьк» митного поста «Дубровиця» Рівненської митниці (на підставі наказу №233-к від 28.12.2001);

- 13.05.2003 присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби 3 рангу» (на підставі наказу ДМСУ №321-к);

- 01.04.2004 присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби ІІІ рангу» (на підставі наказу ДМСУ №258-к від 30.03.2004);

- 25.06.2005 присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби ІІ рангу» (на підставі наказу ДМСУ №1132-к від 04.07.2005);

- 21.02.2006 відділ «Удрицьк» митного поста «Дубровиця» Рівненської митниці перейменовано у відділ митного оформлення «Удрицьк» митного поста «Дубровиця» Рівненської митниці (на підставі наказу №49 від 21.02.2006);

- 27.11.2006 присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби 3 рангу» (на підставі наказу ДМСУ №1123-к від 27.11.2006);

- 09.11.2007 призначена на посаду головного інспектора відділу «Удрицьк» відділу митного оформлення «Дубровиця» Рівненської митниці (на підставі наказу №199-к від 08.11.2007);

- 20.01.2012 переведена на посаду головного інспектора митного поста «Удрицьк» (на підставі наказу №19-к від 19.01.2012);

- 31.05.2013 звільнена із займаної посади у порядку переведення до Рівненської митниці Міндоходів (на підставі наказу №178-к від 31.05.2013);

- 01.06.2013 призначена на посаду головного інспектора митного поста «Удрицьк» Рівненської митниці Міндоходів у порядку переведення з Рівненської митниці (на підставі наказу №33-к від 01.06.2013);

- 01.06.2013 присвоєно 12 ранг державного службовця (на підставі наказу №72-к від 27.06.2013);

- 01.11.2013 переведена на посаду головного державного інспектора митного поста «Удрицьк» Рівненської митниці Міндоходів (на підставі наказу №196-к від 01.11.2013);

- 25.12.2013 присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу (на підставі наказу №260-к від 25.12.2013);

- 12.12.2014 переведена на посаду головного державного інспектора митного поста «Удрицьк» Рівненської митниці ДФС (на підставі наказу №67-к від 11.12.2014);

- 05.12.2019 звільнена з займаної посади в порядку переведення до Поліської митниці Держмитслужби (на підставі наказу №254-о від 04.12.2019);

- 06.12.2019 призначена на посаду головного державного інспектора митного поста «Удрицьк» Поліської митниці Держмитслужби та присвоєно 6 ранг державного службовця (на підставі наказу №78-о від 05.12.2019);

- 25.06.2020 присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби ІІІ рангу» (на підставі наказу №109-о від 25.06.2020);

- 14.07.2021 звільнена з займаної посади в порядку переведення до Рівненської митниці (на підставі наказу №272-о від 14.07.2021);

- 15.07.2021 призначена на посаду головного державного інспектора митного поста «Удрицьк» Рівненської митниці (на підставі наказу №204-о від 14.07.2021);

- 16.05.2022 переведена на посаду головного державного інспектора митного поста «Удрицьк» Рівненської митниці шляхом укладення контракту про проходження державної служби (на підставі наказу №122-о від 12.05.2022);

- 10.08.2023 припинено державну службу та звільнено із займаної посади у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Рівненської митниці (на підставі наказу №335-о від 07.08.2023).

Отже, з 21.12.1993 по 10.08.2023 позивач працювала на посадах у митних органах України, які змінювали назву з подальшим їх правонаступництвом, де відповідно до займаних посад і стажу роботи, йому присвоювались персональні, спеціальні звання та присвоювались ранги державного службовця.

Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що обчислення стажу державної служби позивача здійснено відповідно до Порядку № 283.

Згідно з пунктом 2 цього Порядку, до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників та спеціалістів у апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції та її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку № 283 передбачено, що документами, які підтверджують стаж державної служби, є трудова книжка та інші документи, визначені чинним законодавством.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 283, обчислений стаж державної служби застосовується для встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст. 408 Митного кодексу України (в редакції Закону від 11 липня 2002 № 92-IV) (далі - МК України) правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Згідно з ч.1 ст.413 МК України у вказаній вище редакції, особи, які вперше зараховуються на посади державної служби у митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях, приймають Присягу державного службовця.

Відповідно до частин 1, 2 статті 569 МК України (у редакції Закону від 13 березня 2012 № 4495-VI) посадовими особами митної служби України є працівники митних органів України, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності митної служби України і яким присвоєно спеціальні звання митної служби. Посадові особи митної служби України є державними службовцями.

Правове становище посадових осіб митної служби України визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст. 588 МК України (у редакції Закону від 13 березня 2012 № 4495-VI) пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України «Про державну службу». Час служби зазначених осіб в митних органах зараховується до стажу державної служби, необхідного для призначення пенсії державного службовця.

Частиною 1 статті 588 МК України (у редакції Закону № 405-VII від 04.07.2013) передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Крім того, частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 (про що зазначено вище) та від 12.12.1991 (зокрема, ч. 3 ст. 154 МК України в редакції Закону № 1970-XII).

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, та яке діє на теперішній час, визначено, що посадові особи державної митної служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Вказане підтверджується також положенням п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII та п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016 (далі як і раніше - Порядок № 229), які діють з 01.05.2016, де закріплено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Отже, суд апеляційної інстанції, зважаючи на вищевикладене, встановив, що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов`язки регулюються Митним кодексом України, Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами, які визначають порядок зарахування періодів служби до стажу державної служби.

Згідно зі статтями 408, 413, 569 та 588 МК України, посадові особи митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями, а час їх служби в митних органах зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії державного службовця. Ця норма збережена в чинному законодавстві, зокрема в частині 17 статті 37 Закону № 3723-XII, п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII та п. 4 Порядку № 229, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016.

Суд апеляційної інстанції вважає, що період проходження позивачем служби в митних органах, на посадах із присвоєнням спеціальних звань, підлягає зарахуванню до стажу державної служби відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено, що на момент звернення позивачки до пенсійного органу (13.12.2024), у неї були наявні всі умови, які необхідні для призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, п.п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII , а саме позивач досягла 60 річного віку, набула більше 31 року страхового стажу (зокрема, 39 років 10 місяців 8 днів), та має не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби (станом на 01.05.2016).

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів не надає оцінки судовому рішенню в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року в справі №460/15888/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
М. А. Пліш