Справа № 440/1244/25
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/1244/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.01.2025 року за № 42 щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в перерахунку пенсії та не зарахуванні до страхового стажу та заробітної плати періодів роботи в ЗАТ Золотодобувна компанія Полюс з 23.03.2012 по 23.01.2019 і зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та зарахувати до страхового стажу та заробітної плати періодів роботи в ЗАТ Золотодобувна компанія Полюс з 23.03.2012 по 23.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідач) позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах. Позивач звернувся до пенсійного органу про перерахунок пенсії у зв`язку із зарахуванням до страхового стажу та заробітної плати періоди роботи позивача на підприємстві ЗАТ Золотодобувна компанія Полюс з 23.03.2012 по 23.01.2019, яке знаходиться на території російської федерації. Однак пенсійний орган відмовив позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначив при цьому, що звернення адвоката у інтересах свого клієнта в розумінні пенсійного законодавства та законодавства з питань діяльності адвокатури не може прирівнюватися до персональної (особистої) заяви пенсіонера та відповідно не може ототожнюватися зі зверненням законного представника. Щодо дій за іншим уповноваженням, Закон допускає вчинення за довіреністю дій по отриманню пенсії (ч. 2 статті 47 Закону №1058-ІУ). Відтак у спірних правовідносинах Позивач із заявою щодо проведення перерахунку з врахуванням страхового стажу та заробітної плати за періоди роботи з 23.03.2012 по 23.01.2019 особисто не звертався. Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про перерахунок пенсії.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд з`ясував, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі № 440/10575/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не розгляду та не прийняття рішення за результатами розгляду заяви від 19.08.2024 (вх. №14420/Б-1600-24). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути заяву від 19.08.2024 (вх. №14420/Б-1600-24), із прийняттям відповідного рішення, з урахуванням правових висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом при розгляді справи встановлено, що факт зайнятості позивача в період з 23.03.2012 по 23.01.2019 на території Російської Федерації підтверджується даними трудової книжки, копією довідки ЗАТ Золотодобувна компанія Полюс від 25.01.2019 №0.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі №440/10575/24 ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення від 21.01.2025 № 42, яким відмовлено позивачу у перерахунку пенсії.

В обгрунтування вказаного рішення зазначено, що заява від 19.08.2024 подана через представника, адвоката Колеснікова Володимира Олександровича, та не відповідає вимога Порядку.

Позивач вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

13.03.1992 набула чинності Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода), відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюються згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 6 Угоди (у редакції чинній у період працевлаштування позивача у РФ), для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що при обчисленні пенсії враховується заробітна плата отримана працівником у періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Суд врахував, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі № 440/10575/24 встановлено факт зайнятості позивача в період з 23.03.2012 по 23.01.2019 на території Російської Федерації підтверджується даними трудової книжки, копією довідки ЗАТ Золотодобувна компанія Полюс від 25.01.2019 №0.

Приписами пунктів 2 і 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (надалі по тексту також Угода від 13 березня 1992 року) визначено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угода від 13 березня 1992 року).

В контексті застосування судом, положень коментованої Угоди від 13 березня 1992 року, слід зважати на наступні мотиви.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 за №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", прийнято рішення про:

- вихід з цієї Угоди, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві;

- доручено Міністерству закордонних справ України в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з цієї Угоди.

Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 за №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.

Таким чином, виникнення правовідносин, зокрема здобуття спірного трудового/страхового стажу із оплатою праці за виконану позивачем роботу, подання і розгляду заяви про призначення пенсії, мало місце до 19.06.2023, тобто до виходу Держави Україна з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року.

Окрім вказаного, приписами абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, визначено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції та за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення.

Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін і доказовою силою офіційних документів.

Суд встановив, що відповідно позивач подавав вказані довідки під час первинного звернення до органів пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто у період дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, у зв`язку із чим вищевказані довідки мають бути враховані як офіційні документи, які користуються на території України доказовою силою офіційних документів.

Суд зазначає, що за наявності чинних у період звернення позивача за призначенням пенсії положень вказаної Конвенції, позивач не може нести негативні наслідки у зв`язку із подальшим набранням чинності Законом України № 2783-IX.

Крім того, як встановлено судом, представник позивача Колеснік В.О. 19.08.2024 звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії, надавши усі необхідні документи для підтвердження своїх повноважень.

Проте, Головне управління ПФУ в Полтавській області не здійснено перерахунок пенсії, при цьому зазначивши про необхідність особисто звернення позивача до органу Пенсійного фонду із відповідною заявою.

При цьому Порядок № 22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про призначення пенсії особисто, а вжитий у пункті 1.1 Порядку № 22-1 термін "заявник" дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник.

Така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20 січня 2022 року у справі № 280/4551/21.

На думку суду, такі мотиви відповідача щодо необхідності позивача особисто подати заяву є необґрунтованими, оскільки заява про перерахунок пенсії може бути подана через представника, що в даному випадку і було зроблено представником позивача.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про протиправність рішення відповідача щодо неврахування під час обчислення пенсії позивача відомостей про його страховий стаж та заробітну плату за періоди роботи в РФ згідно поданої довідки.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у цьому випадку належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (як орган у якому позивач перебуває на пенсійному обліку та який здійснює нарахування і виплату пенсії) здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії згідно довідки про заробітну плату АТ "Полюс Красноярськ" за період роботи з 23.03.2012 по 23.01.2019 та з офіційно встановленого курсу російського рубля до української гривні станом на день призначення пенсії - 22.07.2024, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 23.03.2012 по 23.01.2019.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії від 21.01.2025 за №42.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 22.07.2024 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням заробітку згідно довідки про заробітну плату АТ "Полюс Красноярськ" за періоди роботи 23.03.2012 по 23.01.2019 з офіційно встановленого курсу російського рубля до української гривні станом на день призначення пенсії - 22.07.2024, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 23.03.2012 по 23.01.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 986, 96 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко