Справа № 520/4302/25
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 р. Справа № 520/4302/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.05.25 по справі № 520/4302/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 , апелянт), звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якій просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати йому пенсії з 01 січня 2025 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 8000,00 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн, розмір якої встановлений незмінним постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01 січня 2025 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 8000,00 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн, розмір якої встановлений незмінним постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18 та щорічно з 1 січня відповідного року у разі зміни мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 8000,00 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн, розмір якої встановлений незмінним постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 8000,00 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн, розмір якої встановлений незмінним постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права , просив суд рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що з 01.01.2025 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 8000 грн провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн відповідно до постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №520/8794/18, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №520/5089/19, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020, у справі №520/976/2020, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 520/1055/23, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 у справі № 520/7790/23, рішення Харківського окружного адміністративного суду від16.04.2024 у справі №520/6399/24 немає підстав, оскільки в зазначених рішеннях суду - судом зобов`язано Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії саме з 01.01.2018, з 01.01.2019 , з 01.01.2020, з 01.01.2022 , з 01.01.2023 та з 01.01.2024 та відсутнє зобов`язання провести з 01.01.2025 перерахунок пенсії з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої на 01.01.2025 в розмірі 8000 грн та середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн.

Апелянт вказав, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Пенсія позивачу нарахована та виплачується на виконання рішення Харківського окружного адміністративного від 16.04.2024 у справі № 520/6399/24, яким зобов`язано ГУ ПФУ Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2024 з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої на 01.01.2024 в розмірі 7100 грн та з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн.

У зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати з 01.01.2025 в розмірі 8000 грн, ОСОБА_1 не проведено перерахунок пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн відповідно до постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №520/8794/18 і пенсія виплачується в розмірі, встановленому з 01.01.2024 з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої на 01.01.2024 в розмірі 7100 грн та середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн, оскільки у вказаних 5 рішеннях відсутнє зобов`язання провести з 01.01.2025 перерахунок пенсії з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2025 в розмірі 8000 грн та середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн.

Таким чином, апелянт вважав, що відсутні правові підстави для перерахунку з 01.01.2025 пенсії ОСОБА_1 з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2025 в розмірі 8000 грн та середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн, а тому, на думку апелянта, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 у справі № 520/4302/25 є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, є необґрунтованим, оскільки судом не з`ясовані повно і всебічно всі обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Звернув увагу суду на те, що реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч.2 ст.19 Конституції України, здійснюється в межах і відповідно до законної дискреції.

Вказав, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним , інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Позивач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та відповідно до ст.308 КАС України в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 26.11.2010 (а.с.13).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №520/8794/18, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Чугуївського міського суду від 15.01.2018 у справі №636/4431/17 пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2017 в розмірі 6273,50 грн. Зобов`язано Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з постановою Чугуївського міського суду від 15.01.2018 по справі №636/4431/17, з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4 482,35 грн.

Вказаним рішенням встановлено, що з 17.11.2017 на виконання постанови Чугуївського міського суду від 15.01.2018 у справі №636/4431/17 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ. Відповідачем було визначено 5-кратний розмір мінімальної заробітної плати: 3764,40 грн х (3200 грн х 5/4482,35 грн) = 13 437,25 грн, де 3 764,40 грн середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; 3200 грн мінімальна заробітна плата з 01.01.2017, 4482,85 грн середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016 рік. Розмір пенсії після осучаснення заробітної плати з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, не може перевищувати з 01.10.2017 року 10740,00 грн; з 01.01.2018 14520,00 грн. Розмір пенсії позивача з 17.11.2017 склав 10740,00 грн. З 01.01.2018 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати Чугуївським ОУПФУ здійснено перерахунок пенсії з наступних показників: 5-кратний розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2018 склав 15633,40 грн (3764,40 грн х (3 723 грн х 5/4482,35 грн). Розмір пенсії позивача з 01.01.2018 склав 13517,12 грн. Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що після проведеної ГУ ПФУ в Харківській області перевірки, було з`ясовано, що з 01.01.2018 в результаті помилки програмного забезпечення невірно застосовано п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, після чого розпорядженням від 12.06.2018 приведено у відповідність, і розмір пенсії позивача, з 01.01.2018 складає 11760,20 грн, а саме: Кзс = 3723 грн*5/6273,45 грн. = 2,96724; П = 3764,40*Кзс*Кв/100%. Отже, пенсійним органом взято величину середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017 рік у розмірі 6273,45 грн, внаслідок чого п`ятикратний розмір заробітної плати з 01.01.2018 склав 11 169,88 грн (3764,40 грн х (3723 грн х 5/6273,50 грн) = 3764,40 грн х 2,96724), що є меншим, ніж той, з якого позивачу розраховано пенсію з 01.12.2017 (13437,25 грн). Таким чином, при перерахунку пенсії з 01.01.2018 Чугуївське об`єднане УПФУ провело перерахунок пенсії позивача в зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати, яка збільшилася з 3200,00 грн до 3723,00 грн, безпідставно змінивши при проведенні перерахунку та визначенні розміру пенсії не лише мінімальну заробітну плату, як вказано в ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а й середню заробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, застосувавши цей показник за 2017 рік - 6273,50 грн, замість показника 2016 року 4482,35 грн, внаслідок чого розрахунковий розмір пенсії позивача зменшився.

Судом було зазначено, що відповідач, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017 рік, не посилається на жодну норму Порядку №1210 або Закону №796-ХІІ чи Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка б вказувала на необхідність змінювати цей показник щоразу при проведенні перерахунку пенсії.

У подальшому, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 справі №520/5089/19, яке набрало законної сили 21.10.2019, зобов`язано Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити з 01 січня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 4173 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн згідно з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 у справі №520/976/2020, яке набрало законної сили 07.09.2020, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 4 723,00 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4 482,35 грн згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

Рішенням Харківського окружного адміністративного від 21.03.2023 у справі №520/1055/23, яке набрало законної сили 21.04.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2022 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6500,00 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. розмір якої встановлений незмінним постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №520/8794/18.

Рішенням Харківського окружного адміністративного від 06.07.2023 у справі №520/7790/23, що набрало законної сили 06.10.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2023 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6700 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4 482,35 грн, розмір якої встановлений незмінним постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №520/8794/18.

Рішенням Харківського окружного адміністративного від 16.04.2024 у справі №520/6399/24, що набрало законної сили 26.06.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2024 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 7100,00 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн, розмір якої встановлений незмінним постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18, вищезазначених рішень Харківського окружного адміністративного суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, з 01.01.2019, з 01.01.2020, з 01.01.2022, з 01.01.2023 та з 01.01.2024, відповідно, у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2018, на 01.01.2019, на 01.01.2020, на 01.01.2022, на 01.01.2023 та на 01.01.2024, з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік у розмірі 4482,35 грн.

06.01.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області щодо перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2025, у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2025, з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік у розмірі 4482,35 грн.

Листом від 27.01.2025 №2395-549/В-03/8-2000/25 ГУ ПФУ в Харківській області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку його пенсії з 01.01.2025 з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2024 в розмірі 8000,00 грн, оскільки в рішеннях суду у справах №520/6399/24, №520/8794/18 не міститься зобов`язань пенсійного органу щодо проведення подальших перерахунків його пенсії у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до статті 16 Основного Закону України подолання наслідків Чорнобильської катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

За приписами п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі- Закон № 1788-ХІІ) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 цього Закону визначені, зокрема такі види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Аналогічні приписи закріплено і у статтях 9,10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі- Закон № 1058-ІV)

Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття 6 Закону № 1788-XII).

Статтею 15 Закону № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій № 2148-VIII від 03.10.2017 частина 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796 ХІІ (далі-Закон №796-ХІІ) викладена в наступній редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року", що набрала чинності 01.10.2017.

Пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 (далі-Порядок № 1210 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ) передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за формулою: П = Зс*Кзс*(Кв/100%); де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

Згідно з п.9 Порядку №1210 ( в редакції, чинній на 01.01.2025) пенсії, що обчислені із заробітної плати (доходу), яка визначалася виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до абзаців тринадцятого - п`ятнадцятого цього пункту, перераховуються у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Колегія суддів зазначає, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року - тобто законодавець вказує лише на зміну мінімальної заробітної плати, при цьому всі інші складові формули для пенсії по інвалідності обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року - залишаються незмінними.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами при розгляді справи № 520/8794/18, стосувалися невірного застосування відповідачем вищенаведених вимог закону в частині обчислення показника Зс1 - середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

При цьому законодавцем передбачено здійснення перерахунку пенсії, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня у місячному розмірі - 8000,00 гривень.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 не було проведено перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати з 01.01.2025 в розмірі 8000 грн. Пенсія позивачу нарахована та виплачується на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №520/6399/24, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2024 з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.02.2024 в розмірі 7100 грн та з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн

Враховуючи, що розмір мінімальної заробітної плати у 2025 році змінився порівняно з попередніми роками, у відповідача виник обов`язок щодо перерахунку пенсії позивача саме у зв`язку зі зміною такого показника, при цьому інші складові формули для пенсії по інвалідності обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року залишаються незмінними, що встановлено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі № 520/8794/18 та рішеннями Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 по справі №520/5089/19, від 10.03.2020 у справі №520/976/2020, від 21.03.2023 у справі № 520/1055/23, від 06.07.2023 у справі № 520/7790/23, від 16.04.2024 у справі №520/6399/24 що набрали законної сили.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01 січня 2025 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 8000,00 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн, розмір якої встановлений незмінним постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним , інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем, колегія суддів зазначає наступне.

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України). Відтак, обираючи спосіб захисту прав позивача, суди мали б зважати на ефективність такого захисту.

Ця мета перегукується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За юридичною позицією Конституційного Суду України право на судовий захист як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя; відсутність такої можливості обмежує це право, яке за змістом частини 2 статті 64 Конституції України не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (абзац 15 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002).

Отже, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Подібний правовий підхід щодо вибору ефективного способу захисту застосовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 9 листопада 2018 року у справі № 263/15749/16-а, від 20 грудня 2018 року у справі №524/3878/16-а, від 22 березня 2019 року у справі №815/6832/15, від 1 жовтня 2019 року у справі №826/3943/16, від 31 березня 2020 року у справі №826/14837/16, від 15 червня 2021 року у справі № 200/12944/19-а, від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19, від 8 лютого 2022 року у справі №160/6762/21.

Крім того, у судовій практиці сформульована стала правова позиція, яка полягає у тому, що ефективним вважається такий спосіб захисту, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) відшкодування шкоди, заподіяної порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає завданню адміністративного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі № 2а-204/12, від 15 липня 2019 року у справі № 420/5625/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18, від 1 червня 2022 року у справі № 620/5996/21, від 25 жовтня 2022 року у справі № 200/13288/21).

Аналіз положень КАС України також дає підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Всі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що що найбільш ефективним способом захисту прав та інтересів позивача у розглядуваній справі буде зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 січня 2025 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 8000,00 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4 482,35 грн, розмір якої встановлений незмінним постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №520/8794/18.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.242, 311, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року по справі № 520/4302/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк