Справа № 380/3983/25
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 рокусправа № 380/3983/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25009, Кіровоградська область, м.Кропивницький, вул.Соборна, 7А, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Андрея Митрополита, 10, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення №33 від 03.01.2025 Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії за віком, на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком:

-період навчання у Професійно-технічному училищі № 65 м. Новояворівська з 01.10.1981року по 26 серпня 1982року;

-період праці у Відділенні в місті Яворові Львівської області Державного банку СРСР з 18 січня 198 року по 01 березня 1983року;

-період роботи у ОРС «Львівлісдрев» з 03 червня 1985року по 28 січня 1986року;

-період навчання у Профтехучилищі № 27 м. Львова з 15 березня 1986року по 15 листопада 1986року;

-періоди підприємницької діяльності: з 01 січня 2004 року по 31 січня 2004 року, з 01 березня 2004 року по 30 червня 2004 року, з 02 липня 2004 року по 31 грудня 2004 року, з 14 січня 2005 року по 31 березня 2005 року, з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2005 року, з 13 січня 2006 року по 31 березня 2006 року, з 01 квітня 2006 року по 30 вересня 2006 року, 06 жовтня 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 12 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 01 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 12 березня 2009 року по 31 квітня 2009 року, з 06 травня 2009 року по 30 червня 2009 року, з 10 липня 2009 року по 31 серпня 2009 року, з 01 вересня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 13 січня 2010 року по 30 червня 2010 року, з 03 серпня 2010 року по 31 жовтня 2010 року, з 01 листопада 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 14 вересня 2013року по 01 січня 2014 року та з 01 березня 2022року по 31 березня 2022року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Така заява відповідно до принципу екстериторіальності була передана на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, за результатами розгляду якої прийнято рішення №33 від 03.01.2025 про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу. Причиною незарахування відповідних періодів роботи до страхового стажу стала відсутність назви підприємства у трудовій книжці позивчаки; в даті наказу при звільненні було не завірене належним чином виправлення;один із періодів роботи перетинався із періодом навчання; в одному із записів в уточнюючій довідці ім`я заявниці зазначено як ОСОБА_2 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_2 ; не зараховані періоди здійснення підприємницької діяльності, оскільки відсутні дані про сплачені страхові внески, в тому числі у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК -5.

Позивачка вважає, що підстави відмови їй у призначенні пенсії не відповідають законодавству. Просить позов задовольнити.

Ухвалою 19.03.2025 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

На адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач проти позову заперечив.

Так, відповідач у цьому відзиві зазначив, що за результатом розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно з трудовою книжкою (серія НОМЕР_2 ):

з 18.01.1983 по 01.03.1983, оскільки відсутня назва підприємства при прийнятті на роботу, що є порушенням Інструкції ведення трудових книжок від 29.07.1993 № 58;

з 03.06.1985 по 28.01.1986, оскільки в даті наказу при звільненні з роботи наявне не завірене належним чином виправлення, що є порушенням Інструкції ведення трудових книжок від 29.07.1993 № 58;

період навчання з 15.03.1986 по 15.11.1986 згідно з дипломом № НОМЕР_3 від 15.11.1986, оскільки період навчання перетинається з періодом роботи. Для зарахування періоду навчання до страхового стажу, на думку відповідача, необхідно надати довідку з місця навчання із зазначенням кваліфікації, періодів та форми навчання, видану на підставі первинних документів.

Стосовно того, що в одному із записів у трудовій книжці ім`я заявниці зазначено як ОСОБА_2 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_2 , то відповідач вважає, що в цьому разі позивачка мала звернутися до суду про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відтак, на думку відповідача, підстав для задоволення позову немає.

На адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечив з тих же підстав, що і ГУ ПФ України Кіровоградській області, а також додатково зазначив, що відсутні дані про сплачені страхові внески, в тому числі у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК -5 в частині, що стосується періоду підприємницької діяльності позивачки. Просить у позові відмовити.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Суд встановив таке.

30.12.2024 позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком.

До цієї заяви позивача додала:

1) трудову книжку НОМЕР_4 ;

2) копію свідоцтва про укладення шлюб;

3) копію диплому про навчання № НОМЕР_3 від 15.11.1986 року;

4) копію посвідчення про закінчення шестимісячних курсів від

25.06.1984 року;

5) копії платіжної інструкції та квитанції про сплату єдиного соціального внеску для фізичної особи підприємця;

6) відповіді із Головного управління ДПС у Львівській області від 24 травня 2024 року та від 04 листопада 2024 року;

7) копії патентів

Розгляд заяви позивачки здійснювався відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області.

03.01.2024 за результатами розгляду заяви позивачки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № №33 з підстав відсутності необхідного страхового стажу відповідно до ч. 1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», причиною чого стала відсутність назви підприємства у трудовій книжці позивчаки; в даті наказу при звільненні було не завірене належним чином виправлення;один із періодів роботи перетинався із періодом навчання; в одному із записів у трудовій книжці ім`я заявниці зазначено як ОСОБА_2 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_2 ; не зараховані періоди здійснення підприємницької діяльності, оскільки відсутні дані про сплачені страхові внески, в тому числі у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК -5.

Позивачка не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає його протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист, а тому звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Згідно з статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку; при зверненні за пенсією після спливу трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно з статтею 26 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення вiкy 60 років та наявності страхового стаж не менше 30 років.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року 23 33 років.

Починаючи з 1 січня 2019 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 65 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2028 року по 31 грудня 2028 року 15 25 років.

Відповідач, ГУ ПФ України у Кіровоградській області у спірному рішенні вказав, що у позивачки недостатньо страхового стажу для призначення пенсії, а саме визначив, що страховий стаж позивачки станом на день звернення із заявою про призначення пенсії складає 21 рік 19 днів.

Стосовно висновку ГУ ПФ України у Кіровоградській області в частині відсутності підстав для призначення пенсії через те, що у позивачки нема страхового стажу за період з 18.01.1983 до 01.03.1983 через відсутність назви підприємства при прийнятті на роботу; за період з 03.06.1985 до 28.01.1986 року, оскільки в даті наказу при звільненні наявне не завірене належним чином виправлення; за період з 01.10.1981 до 26.08.1982, оскільки згідно з довідкою №3 від 17.07.2024 ім`я заявниці зазначено як ОСОБА_2 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_2 , то суд зазначає таке.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58(далі -Інструкція № 58).

Пунктом 2.4 Інструкції № 58, визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно з пунктами 2.11. та 2.12. Інструкції, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1Інструкції № 58).

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №162 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийом на роботу.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції №162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - день звільнень повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Системний аналіз вищезазначених положень, дає підстави дійти висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивачку права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Більше того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Відтак, аргумент відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивачці вказаних періодів фактично зводяться до недоліків заповнення її трудової книжки. Тобто пенсійний орган переклав відповідальність за належне та правильне оформлення трудової книжки щодо відомостей про періоди роботи на позивачку, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Водночас, відповідальність за правильність ведення трудових книжок покладена на власника підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган, а не на працівника.

У даному випадку необхідно застосувати правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 06.04.2022 у справі № 607/7638/17, який полягає у тому, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Також, суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Таким чином, період трудової діяльності позивачки з 18.01.1983 до 01.03.1983 та з 03.06.1985 до 28.01.1986 підлягає зарахуванню до трудового стажу оскільки позивачка не є відповідальною особою за ведення трудової книжки

Період з 01.10.1981 до 26.08.1982, тобто час навчання позивачки у СПТУ №65 м. Новояворівськ (денна форма навчання) за професією «Апаратчик» також підлягає зарахуванню до трудового стажу, оскільки цей період підтверджено довідкою від 17.07.2024, у якій правильно зазначено ім`я позивачки « ОСОБА_2 ».

Стосовно періоду навчання з 15.03.1986 до 15.11.1986 згідно з дипломом від 15.11.1986 про отримання середньої освіти за професією молодшого продавця непродовольчих товарів, то суд встановив, що згаданий період включений у час трудової діяльності позивачки у Львівській міській лікарні ШМД, де вона працювала підлогонатирачем, а потім дезінфектором з 12.02.1986 до 01.01.1989.

Тому підстави для урахування цього періоду до страхового стажу позивачки відсутні, а тому в цій частині спірне рішення є правомірним.

Стосовно періодів трудової діяльності, коли позивачка займалася підприємницькою діяльністю, то суд зазначає таке.

Як видно з довідки ГУ ДПС у Львівській області №5182/АП/13-01-73-08 від 24.05.2024, виданій ОСОБА_1 , в цій довідці повідомлено, що згідно з даними АІС «Податковий блок» платник податків-фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрована з 29.10.1997 по даний час.

У цій довідці зазначено, що у період з 16.11.1997 по 31.12.1997, з 15.01.1998 по 31.03.1998, з 06.05.1998 по 21.05.1998, з 01.06.1998 по 31.07.1998, 01.08.1998 по 30.09.1998, з 01.10.1998 по 31.12.1998, з 01.01.1999 по 28.02.1999, з 03.03..08.1999 по 31.03.1999, з 01.04.1999 по 31.07.1999, з 02.08.1999 по 31.10.1999, з 04.11.1999 по 31.12.1999, з 01.02.2000 по 29.02.2000, з 01.04.2000 по 31.05.2000, з 05.07.2000 по 31.08.2000, з 01.09.2000 по 31.10.2000, з 01.09.2000 по 31.12.2000, з 11.01.2001 по 31.03.2001, з 04.04.2001 по 30.04.2001, з 15.05.2001 по 31.07.2001, з 01.08.2001 по 30.09.2001, з 01.10.2001 по 31.12.2001, з 04.01.2002 по 30.06.2002, з 02.07.2002 по 30.09.2002, з 03.10.2002 по 31.10.2002, з 01.11.2002 по 31.12.2002, з 02.01.2003 по 28.02.2003, з 01.03.2003 по 31.07.2003, з 01.08.2003 по 30.09.2003, з 31.10.2003 по 31.12.2003.

У довідці, виданій ГУ ДПС у Львівській області №9746/АП/13-01-73-08 від 04.11.2024, виданій ОСОБА_1 зазначено, що у 2004 році ОСОБА_1 здійснювала діяльність на підставі фіксованого патенту та сплаченої плати прибуткового податку за патент з 01.01.2004 по 31.01.2004, з 01.03.2004 по 30.06.2004, з 02.07.204 по 31.12.2004, з 14.01.2005 по 31.12.2005, з 13.01.2006 по 30.09.2006, 06.10.2006 до 31.12.2006, з 12.01.2007 по 31.12.2007, з 01.12.2008 по 31.12.2008, з 12.03.2009 по 30.04.2009, з 06.05.2009 до 30.06.2009, з 10.07.2009 до 31.12.2009, з 13.01.2010 по 30.06.2010, з 03.08.2010 по 31.12.2010, з 01.02.2011 по 30.08.2011, з 01.04.2012 по 31.12.2012, з 14.09.2013 по 01.01.2014, з 02.01.2014 по 31.12.2014.

У цій же довідці вказано, що з 02.01.2014 по 31.12.2016 позивачка перебувала на загальній системі оподаткування та подавала декларації з нульовими показниками.

Відповідно до ч.3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

З огляду на положення вказаних норм права законодавцем передбачена можливість зарахування до страхового стажу періодів ведення підприємницької діяльності, при цьому, період провадження підприємницької діяльності за період з 1 січня 1998 року до 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців незалежно від сум сплачених ними страхових внесків. Для цього достатньо лише надання довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, період здійснення позивачкою підприємницької діяльності з 29.10.1997 по 31.12.1997, з 01.01.1998 по 14.01.1998, з 01.04.1998 по 05.05.1998, з 22.05.1998 по 31.05.1998, з 01.03.1999 по 02.03.1999, з 01.08.1999 по 01.08.1999, з 01.11.1999 по 03.11.1999, з 01.01.2000 по 31.01.2000, з 01.03.2000 по 31.03.2000, з 01.06.2000 по 04.07.2000, з 01.01.2001 по 10.01.2001, з 01.04.2001 по 03.04.2001, з 01.05.2001 по 14.05.2001, з 01.01.2002 по 30.06.2002, з 02.07.2002 по 30.09.2002, з 03.10.2002 по 31.12.2002, з 02.01.2003 по 30.09.2003, з 31.10.2003 по 31.12.2003, у якому вона сплачувала прибутковий податок за патент підлягає зарахуванню до трудового стажу, що правомірно визначив відповідач, ГУ ПФ України у Кіровоградській області.

Інші ж періоди, аніж ті, що вказані у довідці №5182/АП/13-01-73-08 від 24.05.2024, а саме: з 01.01.1998 по 14.01.1998, з 01.04.1998 по 05.05.1998, з 22.05.1998 по 31.05.1998, з 01.03.1999 по 02.03.1999, з 01.08.1999 по 01.08.1999, з 01.11.1999 по 03.11.1999, з 01.01.2000 по 31.01.2000, з 01.03.2000 по 31.03.2000, з 01.06.2000 по 04.07.2000, з 01.01.2001 по 10.01.2001, з 01.04.2001 по 03.04.2001, з 01.05.2001 по 14.05.2001, з 01.01.2002 по 03.01.2002, з 01.07.2002 по 01.07.2002, з 01.10.2002 по 02.10.2002, з 01.01.2003 по 01.10.2003, з 01.10.2003 по 30.10.2003 не підлягають зарахуванню до страхового стажу.

Стосовно періоду здійснення позивачкою підприємницької діяльності на підставі фіксованого патенту та сплаченої плати прибуткового податку за патент (як це зазначено у довідці ГУ ДПС у Львівській області №9746/АП/13-01-73-08 від 04.11.2024) з 01.01.2004 по 31.01.2004, з 01.03.2004 по 30.06.2004, з 02.07.2004 по 31.12.2004, з 14.01.2005 по 31.12.2005, з 13.01.2006 по 30.09.2006, 06.10.2006 до 31.12.2006, з 12.01.2007 по 31.12.2007, з 01.12.2008 по 31.12.2008, з 12.03.2009 по 30.04.2009, з 06.05.2009 до 30.06.2009, з 10.07.2009 до 31.12.2009, з 13.01.2010 по 30.06.2010, з 03.08.2010 по 31.12.2010, то суд зазначає, що відповідач, ГУ ПФ у Львівській області у листі, скерованому Добрянській Н.Р., від 16.01.2025 №1024-195/Д-56/8-1300/25, не заперечує того, що у період з 01.04.2004 до 31.12.2010 у вказаних вище періодах позивачка здійснювала підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування та в рахунок сплати страхових внесків на зальнообов`язкове пенсійне страхування надходило відщеплення від сплати фіксованого податку в розмірі 10 відсотків.

Відповідно, означені періоди, відповідач, ГУ ПФ України у Кіровоградській області, правомірно зарахував до страхового стажу позивачки.

Отже, здійснення позивачкою підприємницької діяльності у період з 01.01.2011 по 31.01.2011, з 01.09.2011 по 31.03.2012, з 01.01.2013 по 30.09.2013, з 01.01.2014 по 31.12.2016, з 01.03.2022 по 31.07.2024 не підлягають зарахуванню до страхового стажу, оскільки страхові внески за вказані періоди позивачкою не були сплачені, доказів протилежного суду позивачка не надала.

У межах спірних правовідносин суд надає оцінку правомірності оскарженого рішення.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд висновує, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення №33 від 03.01.2025 Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії за віком, на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд відповідно до частини 5 статті 242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду.

Разом з тим, суд зазначає, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 по справі № 500/1216/23.

Тому, належним способом захисту прав позивача суд вважає зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивачки від 30.12.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Так, приймаючи рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, повинен урахувати, що спірне рішення суд скасовує в частині не зарахування до страхового стажу позивачки:

періоду з 18.01.1983 до 01.03.1983;

періоду з 03.06.1985 до 28.01.1986, оскільки позивачка не є відповідальною особою за ведення трудової книжки

періоду з 01.10.1981 до 26.08.1982; оскільки цей період підтверджено довідкою від 17.07.2024, у якій правильно зазначено ім`я позивачки « ОСОБА_2 ».

періоду підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.01.2004, з 01.03.2004 по 30.06.2004, з 02.07.2004 по 31.12.2004, з 14.01.2005 по 31.12.2005, з 13.01.2006 по 30.09.2006, 06.10.2006 до 31.12.2006, з 12.01.2007 по 31.12.2007, з 01.12.2008 по 31.12.2008, з 12.03.2009 по 30.04.2009, з 06.05.2009 до 30.06.2009, з 10.07.2009 до 31.12.2009, з 13.01.2010 по 30.06.2010, з 03.08.2010 по 31.12.2010.

При цьому, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, повинен урахувати, що спірне рішення є правомірним у частині, що стосується не зарахування до страхового стажу:

періоду навчання з 15.03.1986 до 15.11.1986 згідно з дипломом № НОМЕР_3 від 15.11.1986;

періоду підприємницької діяльності з 01.01.1998 по 14.01.1998, з 01.04.1998 по 05.05.1998, з 22.05.1998 по 31.05.1998, з 01.03.1999 по 02.03.1999, з 01.08.1999 по 01.08.1999, з 01.11.1999 по 03.11.1999, з 01.01.2000 по 31.01.2000, з 01.03.2000 по 31.03.2000, з 01.06.2000 по 04.07.2000, з 01.01.2001 по 10.01.2001, з 01.04.2001 по 03.04.2001, з 01.05.2001 по 14.05.2001, з 01.01.2002 по 03.01.2002, з 01.07.2002 по 01.07.2002, з 01.10.2002 по 02.10.2002, з 01.01.2003 по 01.10.2003, з 01.10.2003 по 30.10.2003;

періоду підприємницької діяльності з 01.01.2011 по 31.01.2011, з 01.09.2011 по 31.03.2012, з 01.01.2013 по 30.09.2013, з 01.01.2014 по 31.12.2016, з 01.03.2022 по 31.07.2024.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка, при зверненні до суду, сплатила судовий збір у розмірі 2422,40 грн., про що свідчать квитанції.

Враховуючи викладене та те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7А, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Андрея Митрополита, 10, )про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.12.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні позову в частині інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7А, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять)грн. 20коп. судового збору

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.