Справа № 440/13785/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 р. Справа № 440/13785/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Калиновського В.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 (головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва) у справі №440/13785/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини щодо не нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії військового стану за час його перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, а саме: з 10 липня 2023 року по 29 серпня 2023 року, з 24 серпня 2023 року по 26 жовтня 2023 року;

- зобов`язати військову частину здійснити нарахування та виплату збільшеної до 100 000,00 гривень додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії військового стану за час його перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, а саме: з 10 липня 2023 року по 29 серпня 2023 року, з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати військову частину здійснити нарахування та виплату збільшеної до 30 000,00 гривень додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії військового стану за час його перебування на лікуванні, а саме: з 24 серпня 2023 року по 26 жовтня 2023 року, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 30.07.2023 по 10.08.2023.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 30.07.2023 по 10.08.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив таке рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції є таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судом в рішенні враховано відзив на позов відповідача, проте останній відсутній справі, в т.ч. в підсистемі електронного суду, і не надсилався позивачу та його представнику.

Посилається на наявність в матеріалах справи листа Військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2024 №4784/68/1826, в якому відповідач визначав право на виплату додаткової винагороди та грошового забезпечення, проте так і не провів їх, що фактично і спонукало до звернення за захистом, натомість суд вирішив обмежити право військовослужбовця на виплату додаткової винагороди.

Також зазначає, що судом не враховано наявні в справі докази перебування у відпустці позивача по 24 серпня 2023 року, а тому не зрозумілі мотиви та обґрунтування суду здійснити виплати по 10 серпня 2023 року.

Вважає що оскаржуване рішення суду ухвалене з неправильним установленням обставин, які мають значення для справи, неправильних їх дослідження та оцінки.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи №440/13785/24 між суддями визначено склад суду: Мінаєва О.М. - головуючий суддя; судді: Калиновський В.А., Спаскін О.А.

У зв`язку із рішенням Вищої ради правосуддя №878/0/15-25 від 29.04.2025 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №440/13785/24 між суддями визначено склад суду: Русанова В.Б. - головуючий суддя; судді: Бегунц А.О., Присяжнюк О.В.

У зв`язку з перебуванням судді Бегунца А.О. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №440/13785/24 між суддями визначено склад суду: Русанова В.Б. - головуючий суддя; судді: Калиновський В.А., Присяжнюк О.В.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

З урахуванням наведеної норми ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач проходить військову службу у складі Військової частини НОМЕР_1 .

10 липня 2023 року ОСОБА_1 отримав поранення внаслідок обстрілу позицій підрозділу з міномету поблизу н.п. Стельмахівка з боку збройних формувань російської федерації.

В період з 11.07.2023 по 15.07.2023 у зв`язку з отриманим пораненням позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону, що вбачається з перевідного епікризу із медичної амбулаторного (стаціонарного) хворого №11889.

В період з 15.07.2023 по 27.07.2023 ОСОБА_1 у зв`язку з отриманим пораненням перебував на стаціонарному лікуванні у Харківській клінічній лікарні на залізничному транспорті №2, що вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3241.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 27.07.2023 №6348 за результатами медичного огляду у Військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_1 рекомендовано надання відпустки для лікування за станом здоров`я у зв`язку з отриманим 10.07.2023 пораненням. При цьому, поранення, отримане позивачем кваліфіковане як важке.

З 30.07.2023 по 10.08.2023 позивач перебував у відпустці для лікування після важкого поранення, згідно наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.08.2023 №263 та від 10.08.2023 №270.

В період з 24.08.2023 по 26.10.2023 позивач у зв`язку з захворюванням колінних суглобів перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Гребінківська міська лікарня» Гребінківської міської ради Полтавської області, що вбачається з виписки №2112 та №2463 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного)

Листом від 11.05.2024 №4784/68/1826 відповідач повідомив позивачу, що відповідно до відомостей з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення у серпні 2023 року йому виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за липень 2023 року у розмірі 100 000 гривень за період участі у бойових діях та період перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого 10.07.2023 поранення у Військово - медичному клінічному центрі Північного регіону та у Харківській клінічній лікарні на залізничному транспорті №2. Виплата додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 №168, за період перебування у відпустці для лікування після важкого поранення та за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з захворюванням суглобів чинним законодавством не передбачена. Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для перерахунку та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за періоди перебування у відпустці для лікування за станом здоров`я та за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Гребінківська міська лікарня» Гребінківської міської ради Полтавської області. Виплата грошового забезпечення у зв`язку з його перебуванням у відпустці для лікування за станом здоров`я та за період перебування на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Гребінківська міська лікарня» Гребінківської міської ради Полтавської області буде здійснена після надходження відповідних бюджетних асигнувань.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому в повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час його перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, а саме: з 10 липня 2023 року по 29 серпня 2023 року, з 24 серпня 2023 року по 26 жовтня 2023 року та за час його перебування на лікуванні з 24 серпня 2023 року по 26 жовтня 2023 року, звернувся з позовом.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з протиправності бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 30.07.2023 по 10.08.2023.

Зазначив про наявність належних доказів, які підтверджують знаходження позивача у відпустці з 30.07.2023 по 10.08.2023 за станом здоров`я відповідно до довідки військово-лікарської комісії, а тому дійшов висновку щодо протиправності не виплати військовою частиною позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, за період перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за вказаний період.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачу за період з 10.07.2023 по 27.07.2023 виплачена додаткова винагорода з розрахунку 100 000 грн. за період стаціонарного лікування травми пов`язаної із захистом Батьківщини, пропорційно дням такого лікування, що підтверджується відомостями з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення, відсутні підстави для задоволення вимог позивача в цій частині.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні в період з 24.08.2023 по 26.10.2023 не пов`язане із лікуванням у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а тому відсутні підстави проведення виплати додаткової винагороди у вказаний період на користь ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн.

Окрім того, суд першої інстанції вважав, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні в період з 24.08.2023 по 26.10.2023 не є підставою для проведення виплати додаткової винагороди у вказаний період на користь ОСОБА_1 збільшеної до 30 000 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частин першої, четвертої ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Питання виплат додаткової винагороди на період дії воєнного стану в 2022 році врегульоване Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі по тексту - Постанова №168), Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі по тексту - Порядок №260).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є Підтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу ( в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн.

За змістом пункту 11 Порядку №260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини,- виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), у тому числі за місяць початку військової служби;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Пункт 13 Порядку №260 наказує військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Зі змісту заявлених вимог позивача останній наполягає на необхідності проведення виплати на його користь додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 в період з 10 липня 2023 року по 29 серпня 2023 року, з 24 серпня 2023 року по 26 жовтня 2023 року.

Щодо додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. за період перебування на лікуванні з 10.07.2023 року по 29.08.2023 року, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 10.07.2023 №227 позивач отримав ВОСП верхньої повіки зліва, проникаюче в глазницю з відсутністю глазного яблука, ВОСП лівого плеча, попереку, сідниці, лівого стегна. Травма отримана під час захисту Батьківщини 10.07.2023 (а.с.17, зворотний бік арк.).

В період з 11.07.2023 по 15.07.2023 та з 15.07.2023 по 27.07.2023 у зв`язку з отриманим пораненням позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону та Харківській клінічній лікарні на залізничному транспорті №2 (а.с.12-14,18).

Позивачу за період з 10.07.2023 по 27.07.2023 виплачена додаткова винагорода з розрахунку 100 000 грн. за час стаціонарного лікування травми пов`язаної із захистом Батьківщини, пропорційно дням такого лікування, що підтверджується відомостями з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення (а.с.20, зворотний бік арк.).

Відтак, з урахуванням наведеного вище, правильними є висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог за вказаний період.

Щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. за період відпустки позивача.

Так, абз.4 п.1 Постанови №168 передбачено, що умовою для виплати додаткової винагороди є перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.11.2024 у справі №380/20587/23 встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану. Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно, перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою ВЛК, якщо такій відпустці передувало лікування у стаціонарному закладі у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини із визначенням лікувальним закладом подальших лікувальних рекомендації на час перебування у відпустці, є підставою для включення такої особи до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.

За наслідками медичного огляду позивача 27.07.2023 та 07.08.2023 військово-лікарською комісією встановлено, що травма позивача кваліфікується, як тяжка, і вона, Так, пов`язана із захистом Батьківщини і позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, що вбачається з довідок гарнізонної ВЛК від 27.07.2023 №6348 та від 07.08.2023 №1983.

Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.08.2023 №263 позивач є таким, що вибув у відпустку за станом здоров`я з 30.07.2023 по 29.08.2023 (а.с.20).

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що наявні в справі докази свідчать, що під час відпустки позивач перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі охорони здоров`я (Комунальному некомерційному підприємстві «Гребінківська міська лікарня» Гребінківської міської ради Полтавської області), а саме в період з 24.08.2023 по 29.08.2023.

Відтак, враховуючи факт перебування позивача на лікуванні у згаданий вище період, це виключає можливість виплати йому додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн., як за період відпустки для лікування після тяжкого поранення, а тому відповідні вимоги позивача за період з 24.08.2023 по 29.08.2023, є необґрунтованими.

При цьому, оскільки відповідач протиправно не виплатив позивачу додаткову винагороду, збільшену до 100 000 грн., за період перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 11.08.2023 по 23.08.2023, такі вимоги позивача підлягають задоволенню, що не враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення.

Доказів на спростовання зазначеного матеріали справи не містять і відповідачем не надано до судів першої та апеляційної інстанції інстанцій.

Оскільки суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволені таких вимог позивача за період з 11.08.2023 по 23.08.2023, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення (постанови) про задоволення вимог позивача за вказаний період.

Стосовно вимог позивача, щодо виплати йому додаткової грошової винагороди за період перебування на лікуванні з 24.08.2023 по 26.10.2023, колегія суддів зазначає наступне.

Так, позивач у вказаний період перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Гребінківська міська лікарня» Гребінківської міської ради Полтавської області.

Згідно виписки №2112 із медичної карти, виписки №2463 із медичної карти, у зв`язку з захворюванням колінних суглобів позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 24.08.2023 по 25.09.2023 та з 26.09.2023 по 26.10.2023 (а.с.18, зворотний бік арк.).

Пунктом 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Відтак, аналіз наведеної вище норми дає підстави для висновку про те, що виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень передбачена для осіб, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я саме у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.09.2025 року у справа №600/3296/23-а.

Разом з тим, враховуючи зміст згаданої вже вище довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 10.07.2023 №227, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що захворювання у зв`язку з яким позивач перебував в лікувальному закладі не пов`язано безпосередньо із травмою, отриманою під час захисту Батьківщини, а тому у відповідача відсутні були підстави для проведення виплати додаткової винагороди на користь ОСОБА_1 .

Окрім того, колегія суддів враховує, що відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 (в редакції від 31.01.2023, чинній станом на момент отримання поранення позивачем) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується, зокрема, в розмірі: 30 000 грн. - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 грн.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.06.2025 року у справі №200/4201/23 виплата військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі до 30 000 грн. пов`язана із виконанням бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями), що обумовлено особливостями проходження військової служби у період воєнного стану, а її розмір розраховується пропорційно виконаним завданням. Не передбачено права військовослужбовців на нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 30 000 грн. за час лікування захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби.

Відтак, з урахуванням наведеного вище, слід дійти висновку, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні в період з 24.08.2023 по 26.10.2023 не є підставою для проведення виплати додаткової винагороди у вказаний період на користь ОСОБА_1 збільшеної до 30 000 грн., а тому судом обґрунтовано відмовлено у зазначеній частині вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне посилання суду першої інстанції на відзив відповідача на позов, оскільки останній відсутній справі, в т.ч. в підсистемі електронного суду, і не надсилався позивачу та його представнику, є доречними.

Так, дійсно в матеріалах справи відсутній відзив на позов, а тому суд першої інстанції помилково зазначив в тексті оскаржуваного рішення про його подання відповідачем.

При цьому, аналізуючи приписи ч.3 ст.317 КАС України, якою унормовано порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, останні не містять такої підстави, як помилкове зазначення в рішенні суду про подання стороною відзиву на позов.

Відтак, наведена вище помилка суду не є правовою підставою, в розумінні саме ч.3 ст.317 КАС України, для скасування рішення суду.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом норм матеріального права призвело до неправильного вирішення даної справи, а тому скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у задоволенні відповідних вимог та задоволення їх в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.08.2023 по 23.08.2023 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.08.2023 по 23.08.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 у справі №440/13785/24 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.08.2023 по 23.08.2023 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.08.2023 по 23.08.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.08.2023 по 23.08.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.08.2023 по 23.08.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді В.А. Калиновський О.В. Присяжнюк