Справа № 260/3732/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/3732/24 пров. № А/857/28273/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кулабухової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Закарпатського апеляційного суду на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року, головуючий суддя Луцович М.М., ухвалене о 10:31 год. у м. Ужгород, повний текст якого складено 09.06.2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатського апеляційного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Закарпатського апеляційного суду, третя особа - ГУПФУ в Закарпатській області, в якому просила визнати протиправними дії Закарпатського апеляційного суду щодо зазначення у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. №02.5/13446/2024 від 28.05.2024 року про суддівську винагороду станом на 29.09.2023 року, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, у загальному розмірі 250 954,00 грн, із якої 103 334,00 грн (70%) доплата за вислугу років; зобов`язати Закарпатський апеляційний суд установити позивачу 80% надбавки за вислугу років, яка дає право на отримання щомісячного грошового утримання в разі виходу як судді у відставку з 29.09.2023 року, за наявності стажу роботи на посаді судді понад 35 років на день звільнення позивача; зобов`язати Закарпатський апеляційний суд видати позивачу нову довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 29 вересня 2023 року, виходячи з доплати за вислугу років у розмірі 80%.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що дії відповідача щодо зазначення у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. № 02.5/13446/2024 від 28.05.2024, станом на 29 вересня 2023 року, суддівської винагороди, із якої доплата за вислугу років у розмірі 70%, є протиправними. Вказувала, що у зв`язку з наявністю в неї станом на дату звільнення стажу роботи на посаді судді понад 35 років, вона має право на встановлення доплати до посадового окладу за вислугу років у розмірі 80%.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії Закарпатського апеляційного суду щодо зазначення у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 02.5/13446/2024 від 28.05.2024 року, виданій ОСОБА_1 , доплати за вислугу років, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70 % станом на 29 вересня 2023 року; зобов`язано Закарпатський апеляційний суд встановити ОСОБА_1 доплату за вислугу років, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у розмірі 80% посадового окладу станом на 29 вересня 2023 року та видати їй нову довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 29 вересня 2023 року, виходячи з доплати за вислугу років у розмірі 80% посадового окладу.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Закарпатський апеляційний суд оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у рішенні Вищої ради правосуддя від 28.09.2023 року № 942/0/15-23 не вказано, що саме зі стажу (досвіду) роботи (професійної) діяльності позивача зараховано до стажу роботи на посаді судді відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону №1402-VIII, тому у розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідачем було включено інформацію про весь трудовий стаж позивача. Закарпатським апеляційним судом обґрунтовано та правомірно нараховано позивачу доплату за вислугу років у розмірі 70%, а стаж роботи 35 років 00 місяців 3 дні стосується розрахунку стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не для включення до складових стажу, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Позивач заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Вищої ради правосуддя від 28.09.2023 року № 942/0/15-23 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Закарпатського апеляційного суду на підставі її заяви про відставку від 12.09.2023 року.

Наказом Закарпатського апеляційного суду від 29.09.2023 року №227/ос позивача відраховано зі штату Закарпатського апеляційного суду з 29 вересня 2023 року, у зв`язку з поданням заяви про відставку та її звільненням з посади судді Закарпатського апеляційного суду.

03 жовтня 2023 року відповідач видав позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. №02.5/24696/2023 від 03.10.2023 року, в якій вказав, що станом на 29 вересня 2023 року її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, заразом складає 196 537,00 грн, у тому числі: посадовий оклад - 115 610,00 грн та доплата за вислугу років (70%) - 80 927,00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі №260/9720/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 року, визнано протиправними дії Закарпатського апеляційного суду щодо видачі ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. № 02.5/24696/2023 від 03.10.2023, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102 гривень із застосуванням обмеження її розміру на підставі абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»; зобов`язано Закарпатський апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, пункту 2 частини 3, пункту 1 частини 4 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 гривень.

Відповідач на виконання рішення суду від 05 лютого 2024 року у справі № 260/9720/23, видав ОСОБА_1 нову довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за № 02.5/13446/2024 від 28.05.2024 року, в якій зазначив, що станом на 29 вересня 2023 року її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, заразом складає 250954,00 грн, у тому числі: посадовий оклад - 147 620,00 грн та доплата за вислугу років (70%) - 103 334,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії Закарпатського апеляційного суду щодо зазначення у вищевказаній довідці про суддівську винагороду доплати за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу за наявності у позивача стажу роботи судді понад 35 років суперечать вимогам ч. 5 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

На час призначення та обрання безстроково позивача на посаду судді діяв Закон України від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ "Про статус суддів", частиною першою статті 7 якого право на зайняття посаду судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що суддею апеляційного суду, якщо інше не передбачено законом, міг бути громадянин України, який досяг на день обрання 30 років, мав вищу юридичну освіту, стаж роботи в галузі права не менш як п`ять років, у тому числі не менш як три роки на посаді судді.

Згідно з частиною четвертою статті 43 Закону України № 2862-XII до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

З набуттям чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" 2453-VI від 07.07.2010 року вимоги до стажу роботи на посаді судді, як для доплати за вислугу років, так і для виходу судді у відставку прирівнюються, та регулювались статтею 131 зазначеного Закону України, за змістом якої до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

На час звільнення позивача у відставку відносини регулювалися Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1402-VIII), відповідно до статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Частиною першою статті 137 вказаного Закону встановлено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена ВРП, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Законом України від 12.07.2018 року №2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності з 05.08.2018 року, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» статтю 137 Закону №1402-VIII було доповнено частиною другою наступного змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Відповідно до абзацу 4 пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Системний аналіз наведених норм доводить, що положення ст.137 та абз.4 п.34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" свідчить, що з моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесені зміни до ст.137 Закону України "Про судоустрій і статусу суддів", суддям додатково до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі № 9901/808/18, в якій, зокрема, зазначено, що частину другу ст.137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 30.05.2019 року у справі № 9901/805/18 вказала, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Суд зауважує, що поняття "стаж роботи, що дає право нa відставку та одержання щомісячного грошового утримання" та "стаж роботи, що дає право на щомісячну доплату за вислугу років" не є тотожними.

Колегія суддів звертає увагу, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

З матеріалів справи слідує, що у рішенні Вищої ради правосуддя від 28.09.2023 року №942/0/15-23 визначено загальний стаж роботи судді 28 років 8 місяців 9 днів, 25 років 8 місяців 9 днів стаж роботи на посаді суддів, та 3 роки професійної діяльності, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду попередньої інстанції про те, що стаж роботи позивача становить 35 років 00 місяців та 03 дні, тому доплата за вислугу років повинна становити 80%, оскільки цей стаж стосується розрахунку стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не для включення до складових стажу, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем обгрунтовано та правомірно нараховано позивачу доплату за вислугу років в розмірі 70%, а висновки суду першої інстанції про наявність стажу у позивача, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років у розмірі 80% є помилковими, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закарпатського апеляційного суду задовольнити, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі №260/3732/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич

Повний текст постанови складено 22.09.2025 року.