Справа № 640/5584/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5584/21
УХВАЛА

19 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Національного центру управління та випробувань космічних засобів до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Національного центру управління та випробувань космічних засобів до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - залишено без руху та надано апелянту строк протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для надання доказів сплати судового збору у розмірі 34050,00 грн.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху управлінням отримано 27 серпня 2025 року.

На адресу суду на виконання ухвали від 25 серпня 2025 року надійшло клопотання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, яким просять продовжити строк для надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі № 640/5584/21 на розумний строк, при цьому наполягають, що, усуваючи недоліки апеляційної скарги, Головному управління ДПС у м. Києві необхідно надати до суду апеляційної інстанції оригінал документу про доплату судового збору у розмірі 6 810,00 грн. (4540,00 х 150%), а не 34 050,00 грн., оскільки у даній справі відсутні позовні вимоги майнового характеру.

Надаючи оцінку доводам викладеним у клопотанні відповідача, суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд апеляційної інстанції вважає посилання відповідача на немайнових характер заявлених у справі позовних вимог про зобов`язання вчинити дії щодо повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Тобто, вимоги, наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Так, вирішуючи спір у справі № 826/4860/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, Верховний Суд України у постанові від 01.03.2016 дійшов висновку, що правильним способом захисту платника податку на додану вартість є вимога про зобов`язання податкового органу до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов`язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

У цьому рішенні Верховний Суд України зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Зі змісту положень підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що правові висновки Верховного Суду України мають враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, вирішення заявленої у справі №640/5584/21 вимоги про зобов`язання відповідача подати органу казначейської служби висновок щодо повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань є належним способом захисту порушеного права щодо отримання невідшкодованих коштів та має наслідком зміну майнового стану позивача.

Таким чином, вимоги про зобов`язання вчинити дії щодо повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань мають майновий характер, а тому здійснений в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2025 розрахунок судового збору, що підлягав сплаті за подання апеляційної скарги, виходячи з ціни позову, є вірним.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2025 про залишення апеляційної скарги без руху в частині надання доказів про сплату судового збору не виконано.

Але, в силу положень ч.2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про можливість продовження строку наданого для виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 133, 298, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити Головному управлінню Державної податкової служби у м. Києві у задоволенні клопотання про зменшення сплати судового збору.

Продовжити апелянту строк для усунення недоліків його апеляційної скарги до 25.09.2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк