Справа № 520/34023/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 р. Справа № 520/34023/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Садова М.І., м. Харків, повний текст складено 30.04.25 по справі № 520/34023/24

за позовом ОСОБА_1

до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі по тексту ХНУПС, відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невірного розрахунку фіксованої суми індексації-різниці відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.03.2018 по 31.12.2021;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 31.12.2021 з урахуванням фіксованого розміру індексації-різниці між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу у березні 2018 року, який складає 3326,15 грн, відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум та з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність дій відповідача щодо не застосування при обрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2021 норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" у редакції від 15.12.2015 (далі - Порядок № 1078), оскільки після набрання законної сили постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начального складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704 (01.03.2018) (далі - Постанова № 704), якою підвищено посадові оклади військовослужбовців, виникли підстави для нарахування та виплати індексації - різниці грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації та розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, що у спірних правовідносинах складає 3326,15 грн щомісяця.

Крім того, стверджував про наявність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення у відповідності до приписів Порядку виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі № 520/34023/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у розмірі 3326,15 грн в місяць за період з 01.03.2018 до 31.12.2021, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 до 31.12.2021 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 3326,15 грн, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та порушення судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 520/34023/24 частково та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в частині задоволених позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наполягав на відсутності підстав для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2021 року у фіксованій величині 3326,15 грн відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078, оскільки після підвищення посадових окладів військовослужбовців з 01.03.2018 грошове забезпечення позивача в березні 2018 року збільшилось на суму більшу ніж сума індексації грошового забезпечення, а тому фіксована сума індексації складає нуль гривень.

Крім того, зауважив, що індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.12.2018 позивачу не виплачувалась, оскільки величина індексу споживчих цін до грудня 2018 року не перевищувала поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що підтверджується довідкою розрахунком, яка наявна в матеріалах справи.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу у відповідача та виключений із списків особового складу університету та всіх видів забезпечення, що підтверджено доказами, які містяться у матеріалах справи.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі № 520/31165/23, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2018 по 31.12.2021 (включно) з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01.12.2018 по 31.12.2021 (включно) зі збереженням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року та з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі № 520/31165/23 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання судового рішення у справі № 520/31165/23 відповідачем проведено нарахування індексації за оспорюваний період у розмірі 0,00 грн.

Відповідно до листа відповідача від 17.10.2023 надано довідки нарахованої та фактично виплаченої індексації грошового забезпечення за період 2015-2023 років.

Вважаючи свої права щодо нарахування та виплати індексації-різниці за період з 01.03.2018 до 31.12.2021 у належному розмірі порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у розмірі 3326,15 грн в місяць за період з 01.03.2018 до 31.12.2021, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки з 1 березня 2018 року набрала чинності Постанова № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців та з цієї дати позивач набув право на отримання фіксованої суми індексації грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 у сумі 3326,15 грн (4463,15 грн 1137,00 грн).

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 до 31.12.2021 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 3326,15 грн, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням виплачених сум.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 31.12.2021 з одночасною компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до приписів Порядку № 44, суд першої інстанції виходив з їх передчасності, оскільки права позивача у вказаній частині не є порушеними на теперішній час.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (рішення підлягає перегляду в частині задоволених позовних вимог), колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу вимог частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

На виконання вимог пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена у пункті 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Тобто, постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України можливе виключно за сукупності наступних умов: набрали законної сили постанова чи ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом; спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18, від 13.07.2020 року у справі № 620/3960/19.

Колегія суддів зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб для вирішення спору.

Колегією суддів встановлено та не заперечується сторонами, що у листопаді 2023 року ОСОБА_1 звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якій серед іншого просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.03.2018 по 31.12.2021;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 31.12.2021 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року, у справі № 520/31165/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року, задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2018 по 31.12.2021 (включно) з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01.12.2018 по 31.12.2021 (включно) зі збереженням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року та з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Водночас, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.03.2018 по 30.11.2018 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078, оскільки, за висновком суду першої інстанції, за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно грошове забезпечення позивача індексації не підлягало, а тому відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

ОСОБА_1 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року, у справі № 520/31165/23 ані в частині відмови у задоволенні позову, ані в частині визначення судом способу захисту порушеного права не оскаржувалося.

На виконання рішення суду у справі № 520/31165/23 проведено розрахунок індексації грошового забезпечення позивача з грудня 2018 року по грудень 2021 року, за результатами якого, розмір нарахованої позивачу індексації-різниці (фіксованої індексації) склав 0,00 грн (а.с. 33).

З досліджених матеріалів справи № 520/34023/24, колегією суддів встановлено, що звернення ОСОБА_1 до суду із вказаним позовом обумовлено незгодою позивача із діями відповідача щодо розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2021, як і у справі № 520/31165/23. При цьому підстави звернення позивача до суду не змінилися, та як і предмет позову є тотожними до тих, які вже розглядались, та яким надавалась оцінка судом у справі № 520/31165/23.

Виклад позовних вимог ОСОБА_1 у цій справі з іншим формулюванням, зокрема доповнення раніше заявлених в межах розгляду справи № 520/31165/23 позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо неврахування абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 31.12.2021 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, певною сумою індексації-різниці (3326,15 грн) не змінює ані предмет, ані підстави спору, який є ідентичним у справі № 520/31165/23 та у цій справі.

При зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або, при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов тотожність предмета позову зберігається.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 9901/433/18.

Колегією суддів також враховано дані Єдиного державного реєстру судових рішень, з яких вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року, в якій просив скасувати/змінити оскаржувані рішення та викласти резолютивну частину в іншій редакції.

Підставою такого звернення слугувала незгода позивача, зокрема з обставинами того, що суди не визначили належну позивачу до виплати суму індексації різниці, однак, Верховний Суд, ухвалою від 10.12.2024 по справі № 520/31165/23 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Годунова Віталія Сергійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 520/31165/23, оскільки скаржник є особою, апеляційна скарга якої не переглядалась в суді апеляційної інстанції, тоді як згідно приписів статті 328 КАС України вона може звернутись до суду касаційної інстанції зі скаргою на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку.

Колегія суддів зазначає, що незгода позивача з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 по справі № 520/31165/23, є підставою для оскарження такого рішення в апеляційному порядку, а не для ініціювання нового спору з тих самих підстав. Однак, таким правом позивач не скористався, натомість ініціював новий спір в межах справи № 520/34023/24, оскільки не погодився з діями відповідача при проведенні відповідних розрахунків на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 по справі № 520/31165/23, яке набрало законної сили 20.11.2024 та

Колегія суддів зазначає, що невірне, на думку позивача, обчислення сум індексації-різниці, здійснене відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі № 520/31165/23 може бути предметом судового контролю в порядку статей 382, 383 КАС України, однак не є підставою для подання нового позову до суду.

Так, відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина восьма статті 382 КАС України).

Отже, статтею 382 КАС України визначено спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду в адміністративному судочинстві врегульовано положеннями статті 383 КАС України.

Так, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (частина перша статті 383 КАС України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а викладено правовий висновок, відповідно до якого не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що положення статей 382 та 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (стаття 382), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14.11.2024 у справі №560/8301/22 та від 30.04.2025 по справі № 440/10814/24, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України підлягають врахуванню судом апеляційної інстанції при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Підсумовуючи вище наведене, колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними дій, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи те, що сторони у справі № 520/34023/24 ті ж самі, що і у справі №520/31165/23, а предмет та підстави позову у цих справах також є тотожними, колегія суддів вважає, що провадження у цій справі підлягає закриттю відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України.

Однак, суд першої інстанції у цій справі при вирішенні спору не звернув на це уваги, та як наслідок, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог у вищевказаній частині, а не про закриття провадження у справі.

Згідно з частиною 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 520/34023/24 в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі в цій частині позовних вимог.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 238, 240 ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 520/34023/24 в частині задоволених позовних вимог - скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою закрити провадження у справі № 520/34023/24 за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.М. Макаренко