Справа № 140/869/25
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/869/25 пров. № А/857/22606/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

за участю секретаря судових засідань Березюка Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року (головуючий суддя: Ксензюк А.Я., місце ухвалення - м. Луцьк, дата складення повного судового рішення 07.05.2025) у справі за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , 29.01.2025 звернулася з позовом до суду, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.10.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1 050 638,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 посадові особи ГУ ДПС в Івано-Франківській області встановили порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Проте вказані в Акті обставини не відповідають дійсності, зокрема: були відсутні підстави для призначення і проведення перевірки; факт складання ГУ ДПС в Івано-Франківській області акта фактичної перевірки, є незаконним, а висновки, викладені в ньому, є безпідставними, а тому ГУ ДПС у Волинській області не мало законних правових підстав для винесення оспорюваного ППР; на виконання вимог пункту 85.2 статті 85 ПК України на початку та під час перевірки ФОП ОСОБА_1 надала всі можливі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом перевірки та підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно-матеріальних цінностей, які знаходились в магазині. Вказує, що акт, що засвідчує факт відмови в наданні документів або їх ненаданні контролюючим органом не складався (стаття 85 ПК України). Зауважує, що документами, які підтверджують облік і походження товарів є як форма ведення обліку товарних запасів, так і первинні документи, які були надані 04.09.2024 в приміщенні магазину під час перевірки та надіслані поштою на адресу ГУ ДПС в Івано-Франківській області, що також зафіксовано в акті перевірки. Вважає, що чинним законодавством України не визначено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись господарські операції., тому, висновок контролюючого органу про ненадання первинних документів, які підтверджують облік і походження товару, не відповідає дійсності.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач Головне управління ДПС у Волинській області та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте за неповного з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що ФОП ОСОБА_1 провадить діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту, а відтак, зобов`язаний надати контролюючому органу на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Також зауважує, що оскільки, коментована форма обліку повинна містити відомості про усі первинні документи, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару, а зазначення таких реквізитів у формі обліку повинне співпадати з кореспондуючими у первинних документах, котрі є невід`ємною частиною такого обліку. Водночас, позивачем ні під час проведення перевірки, ні до закінчення перевірки не надано відповідних відомостей про усі первинні документи, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує на те, що ненадання документів, що стосуються походження товарних запасів, а не їх обліку, не є правовою підставою для застосування фінансової санкції за статтею 20 Закону № 265/95-ВР. У даному випадку документи, що підтверджують облік товарних запасів були надані платником податків як на початок перевірки, так і додатково під час перевірки. А, не взяття до уваги контролюючим органом первинних документів наданих платником в ході проведення перевірки, з підстав їх невідповідності, не свідчить про їх не надання.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні просили апеляційну скаргу задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець 20.03.2018, із наступними видами діяльності КВЕД: 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); 95.12 - ремонт обладнання зв`язку; 82.99 - надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; 47.42 - роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; 46.19 - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.51 - оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 46.52 - оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 47.41 -роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; 47.78 - роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 95.11 - ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 12).

Посадовими особами ГУ ДПС у Івано-Франківській області на підставі наказу від 04.09.2024 № 2679-п та направлень на перевірку від 04.09.2024 № 5022, №5023 проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність позивачка (а.с. 74, 81).

За результатами фактичної перевірки складено Акт від 13.09.2024 № 091082 (реєстраційний № 16228/09/17/РРО/ НОМЕР_1 від 13.09.2024), яким зокрема встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а саме: порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів які не обліковані за встановленою формою ведення обліку товарних запасів у встановленому законодавством порядку на загальну суму 1 050 638,00 грн (а.с. 16-17, 78-79).

З матеріалів справи слідує, що 11.10.2024 позивачкою до ГУ ДПС в Івано-Франківській області було надіслано заперечення до Акта фактичної перевірки від 13.09.2024 № 091082, проте інформація щодо розгляду такого в матеріалах справи відсутня (а.с. 25).

На підставі Акта фактичної перевірки від 13.09.2024 № 091082 (реєстраційний № 16228/09/17/РРО/ НОМЕР_1 від 13.09.2024) ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.04.2024 № 5, згідно із яким за порушення пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, статті 20 Закону № 265/95-ВР до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 050 637,00 грн. (а.с. 29, 76). Вказане податкове повідомлення-рішення було надіслано позивачу рекомендованим повідомленням та вручено особисто під власноручний підпис ФОП ОСОБА_2 (а.с. 71).

Позивачка, 12.11.2024 на адресу ДПС України було направлено скаргу на ППР ГУ ДПС у Волинській області № від 28.10.2024 у якій вона просила його скасувати з посиланням на надання в межах строків первинних документів введення яких передбачено чинним законодавством та які підтверджують облік та походження товарних запасів, що знаходяться а магазині (а.с. 26-27).

Проте рішенням ДПС України № 764/6/99-00-06-03-02-06 від 10.01.2025 скаргу ФОП ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ППР ГУ ДПС у Волинській області № від 28.10.2024 без змін (а.с. 31-33).

Позивачка, не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, звернулася в суд за захистом свої порушених прав, з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що під час перевірки позивач надала визначені договором комісії документи, що підтверджують походження товару (акти приймання-передачі), що в свою чергу спростовує доводи контролюючого органу про їх відсутність. Також суд врахував, що на підставі актів приймання-передачі товарів позивачем заповнювалась форма ведення обліку товарних запасів, а тому порушень вимог Порядку № 496 суд не вбачає. Отже, на момент проведення перевірки та здійснення реалізації товару у позивача були наявні первинні документи на їх придбання, що свідчить про їх належний облік.

Зазначив, що платник податку не зобов`язаний зберігати безпосередньо у місці продажу облікові документи на товари, які вибули з місця продажу (реалізовані, списані тощо). А обов`язком платника податків є надавати під час перевірки облікові та первинні документи на товари, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу.

Таким чином, контролюючий орган повинен встановити, які ж товари на момент перевірки знаходяться у місці продажу, та в разі відсутності на такі товари первинних документів скласти опис цих товарів та визначити їх вартість.

Проте, під час перевірки посадові особи ГУ ДПС в Івано-Франківській області не конкретизували шляхом складення відповідного опису, які саме необліковані товари знаходяться в продажі в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 .

Також контролюючий орган не вимагав проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей з метою виявлення фактичної наявності товару на місці реалізації і співставлення даних інвентаризації з бухгалтерським обліком.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо доводів позивача про неправомірність проведення ГУ ДПС в Івано-Франківській області фактичної перевірки, то суд апеляційної інстанції зауважує, що судом першої інстанції не встановлено порушень вимог податкового законодавства під час призначення фактичної перевірки, що мають наслідком протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Тому, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірним у цій справі є допущення порушення позивачем порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів які не обліковані за встановленою формою ведення обліку товарних запасів у встановленому законодавством порядку на загальну суму 1 050 638,00 грн.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР).

Пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння.

Згідно з абзацом 60 статті 2 Закону № 265/95 термін «технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту» для цілей цього Закону вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про захист прав споживачів». Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 № 231. Смартфони та мобільні телефони відносяться до даного переліку.

Згідно із статтею 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Таким чином, за змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Отже, з огляду на вимоги наведених приписів Закону № 265/95-ВР, не надання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.

В той же час, диспозиція норми статті 20 Закону № 265/95-ВР передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовується відповідна фінансова санкція за ненадання документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 січня 2024 року у справі № 420/12275/22.

Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021№ 496 (далі Порядок № 496), визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП визначає).

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку № 496 у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях:

документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи;

первинні документи опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.

Згідно з пунктами 1 та 2розділу ІІ Порядку № 496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.

Форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.

Форма обліку має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки ФОП або серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкова адреса, назва та адреса місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперової форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші.

ФОП вносить до Форми обліку відомості в такому порядку:

1) у графі 1 зазначається порядковий номер рядка, в якому здійснено відповідний запис;

2) у графі 2 - дата здійснення запису;

3) у графах 3-6 - реквізити первинного документа (вид первинного документа, дата його складання, номер первинного документа (за наявності), найменування суб`єкта господарювання - постачальника або отримувача, його РНОКПП або код згідно з ЄДРПОУ / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті);

4) у графі 7 - загальна вартість товару відповідно до первинного документа про надходження товару;

5) у графі 8 - загальна вартість товару відповідно до первинного документа про вибуття товарів (крім даних щодо продажу через реєстратор розрахункових операцій / програмний реєстратор розрахункових операцій).

Вибуттям товарів для цілей цього Порядку вважається:

продаж товарів з розрахунком в безготівковій формі, який здійснено у встановлених законодавством випадках без застосування реєстраторів розрахункових операцій / програмних реєстраторів розрахункових операцій;

внутрішнє переміщення товару між належними одній ФОП місцями продажу (господарськими об`єктами) та/або місцями зберігання;

знищення або втрата товару;

повернення товару постачальнику;

використання товарів на власні потреби;

6) у графі 9 зазначаються примітки, передбачені цим Порядком.

Записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів ( п 4 Порядку № 496).

Отже документами, що є підставою для внесення записів до Форми обліку, є накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи тощо.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХIV (далі Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до пункту 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

При цьому пунктом 85.6 статті 86 ПК України визначено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отже, контролюючий орган вправі вимагати у платника податків в ході перевірки надати первинні документи та в разі їх ненадання (відмови у наданні) контролюючий орган складає відповідний акт у довільній формі.

Як видно з матеріалів справи посадовими особами ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 . За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 13 вересня 2024 року № 16228/09/15/РРО/ НОМЕР_1 . В день складання акта перевірки, особа, що здійснювала реалізацію в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності якої проведено перевірку, відмовилась від його підписання та отримання другого примірника, про що посадовими особами, які проводили перевірку, було складено відповідний акт відмови від підписання та отримання другого примірника акту перевірки.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до п. 4.5 Акту, до перевірки надано: договір про співпрацю, Х звіт, договір комісії, акти приймання-передачі товару, договір оренди.

Позивачем до матеріалів справи долучено копію форми ведення обліку товарних запасів за вересень 2024 року, яку із зазначеними вище договорами та актами приймання-передачі було надіслано на адресу податкового органу засобами поштового зв`язку 04.09.2024 (а.с. 13, 35).

Аналізуючи форму обліку товарних запасів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, форма обліку містить два записи від 02.09 та 04.09.2024:

запис під № 1:

у гр. 3-6 реквізити первинного документа, що підтверджує надходження або вибуття товару, ФОП вказано:

вид: Акт прийому-передачі товарів до Договору комісії за № МО-02-09-24-ТА від 02.09.2024;

дата 02.09.2024;

№ - 1;

Постачальник ( продавець, виробник) або отримувач товару - ФОП ОСОБА_3 , ( ІПН НОМЕР_2 );

гр. 7 загальна вартість товару за первинними документами, грн ( надходження товару придбання, повернення товару від покупця, або внутрішнє переміщення) 824495,00

запис під № 2:

у гр. 3-6 реквізити первинного документа, що підтверджує надходження або вибуття товару, ФОП вказано:

вид: Акт прийому-передачі товарів до Договору комісії за № МО-02-09-25-ТА від 02.09.2024;

дата 04.09.2024;

№ - 2;

Постачальник ( продавець, виробник) або отримувач товару - ФОП ОСОБА_3 , ( ІПН НОМЕР_2 );

гр. 7 загальна вартість товару за первинними документами, грн ( надходження товару придбання, повернення товару від покупця, або внутрішнє переміщення) 226143,00.

Відповідно до п. 2 Порядку № 496, первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

Аналізуючи приписи зазначеного вище Порядку, суд апеляційної інстанції вважає, що документами, які є підставою для внесення записів до Форми обліку, є накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи тощо.

Однак, позивачкою не надано на початок проведення перевірки первинних документів, які підтверджують належний облік товарних запасів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в Акті прийому передачі товарів до Договору комісії вказана вартість кожного виду товару, водночас жодних первинних документів, які таку підтверджують (накладні, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки тощо) позивачкою до перевірки не надано. Як наслідок, у ФОП ОСОБА_1 , яка провадить діяльність з реалізації технічно складних товарів, які підлягають гарантійному ремонту, облік товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання не ведеться у порядку передбаченому законодавством так як не надано первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу.

Наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України від 08.07.1997 року № 343, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19.08.1997 № 324/2128, затверджено Інструкцію про порядок оформлення суб`єктами господарювання операцій при здійсненні комісійної торгівлі непродовольчими товарами.

Інструкцією регламентується порядок оформлення операцій суб`єктами господарювання, які здійснюють комісійну торгівлю непродовольчими товарами (далі - комісійні товари) та поширюється на всіх суб`єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку.

Відповідно до п. 3 цієї Інструкції, при прийманні товарів на комісію комісіонер на кожну одиницю товару виписує квитанцію у двох примірниках і товарний ярлик. Перший примірник квитанції видається комітенту, другий (комітентська картка) - залишається у комісіонера і з товарним звітом передається у бухгалтерію. Якщо комітент здає на комісію кілька одиниць одного товару, то комісіонер виписує на ці товари одну квитанцію у двох примірниках, а на кожну одиницю цих товарів виписується товарний ярлик. Товарний ярлик повинен мати той же номер, що і квитанція.

Однак, позивачкою не надано супровідних документів на отримані документи для комісійної торгівлі, які передбачені Правилами комісійної торгівлі (квитанції, товарні ярлики, товарні звіти).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачкою не доведено та судом не встановлено, що на початок проведення перевірки надано відповідні первинні документи, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу.

Відповідно, ненадання на початок проведення перевірки документів, які належним чином підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті), є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 28.10.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1 050 638,00 грн контролюючим органом винесено законно та відсутні підстави для його скасування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 310, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі №140/869/25 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська
У зв`язку з перебуванням судді Заверухи О.Б. у відрядженні з 19.09.2025, повний текст судового рішення складено та підписано 22.09.2025.