Справа № 420/38228/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 10 грудня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення № 32182-30967/1-02/8-1500/24 від 04.12.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо неврахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 періодів роботи на посадах:

помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 9 лютого 1997року (після отримання вищої юридичної освіти) по 30.03.2003 року - 6 років 1 місяць 23 дні;

начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року - 3 роки 5 місяців 29 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області додатково зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді періоди роботи на посадах:

помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 9 лютого 1997року (після отримання вищої юридичної освіти) по 30.03.2003 року - 6 років 1 місяць 23 дні;

начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року 3 роки 5 місяців 29 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити з 21.02.2024 року судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 64 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 27 повних років, та здійснити виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 13 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позов обґрунтовано тим, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач зазначає, що вказаним рішенням ВРП встановлено, що на час призначення її на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-Х1І «Про статус суддів» та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Частиною другою статті 137 Закону № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право на призначення на посаду судді.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Позивач зазначає, що згідно з протоколу перерахунку пенсії, їй з 21.02.2024 призначено пенсію у розмірі 59907,00 грн із розрахунку: страховий стаж повний 36 років 7 місяців 20 днів, у т.ч. судді 17 років 4 місяці 20 днів; загальний процент розрахунку пенсії від заробітку -50%.

Натомість, відповідно до розрахунку Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.03.2024 року №02.22/3/2024-вих до її стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, всього стаж роботи становить 27 років 3 місяців та 4 днів. Згідно з цього розрахунку до стажу зараховано:

стаж роботи на посаді помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 18 листопада 1996 року по 30.03.2003 року - 6 років 4 місяця 14 днів;

стаж роботи на посаді начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року - 3 роки 5 місяців 29 днів;

стаж роботи на посаді судді Роздільнянського районного суду Одеської області з 2 жовтня 2006 року по 21 лютого 2024 року - 17 років 6 місяців 25 днів.

Позивач звернулась до Відповідача із заявою про зарахування до суддівського стажу для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вказані періоди роботи, але відповідач відмовив у задоволенні її заяви, та зазначив, що відсутні підстави для зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, періодів роботи на інших посадах. Стаж на посаді судді визначений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки на її переконання, її стаж роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить повних 27 років та включає:

стаж роботи на посаді помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 18 листопада 1996 року по 30.03.2003 року - 6 років 4 місяця 14 днів;

стаж роботи на посаді начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року - 3 роки 5 місяців 29 днів;

стаж роботи на посаді судді Роздільнянського районного суду Одеської області з 2 жовтня 2006 року по 21 лютого 2024 року - 17 років 6 місяців 25 днів.

При цьому, оскільки повну вищу юридичну освіту позивач отримала в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого за спеціальністю правознавства 08.02.1997р., що підтверджується Дипломом ЛД ВЕ№009374, тому з 09.02.1997 року повинен бути зарахований їй до відставки вказаний стаж.

Абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону №2862-Х11 передбачалось, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового

утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з посадової інструкції та функціональним обов`язкам помічника голови апеляційного суду з кадрових питань, які були затверджені головою апеляційного суду Одеської області, позивач зазначає, що вона на вказаній посаді здійснювала керівництво та контроль за діяльністю суддів в обласному суді, в тому числі займалась керівництвом діяльністю кадрової служби, очолювала та контролювала вказану роботу; здійснювала реалізацію державної політики з питань кадрової роботи та державної служби; здійснювала контроль за дотриманням законодавчих та нормативно-правових актів з питань кадрової роботи та державної служби; організовувала ведення, облік, зберігання особистих справ, трудових книжок, організовувала підготовку графіків відпусток, документів, необхідних для розгляду призначення пенсійного забезпечення, довідок, наказів, складання звітності тощо; здійснювала організаційне забезпечення по роботі з кадрами, атестаційної та конкурсної комісії; здійснювала контроль за веденням діловодства з кадрових питань; контролювала виконання плану роботи суду, виконувала інші доручення голови суду тощо.

Таким чином, позивач вважає, що за змістом частини третьої статті 142 Закону №1402-УІІІ за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Оскільки, на думку позивача, її суддівський стаж понад 27 роки, тобто понад 20 років на посаді судді, відповідно розмір щомісячного довічного грошового утримання має бути збільшений на 14%, що загалом становить 64% від її грошового утримання (50% за стаж роботи на посаді судді 20 років; 14 % (7 років * 2 %) за кожен рік на посаді судді понад 20 років.

З наведених підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги.

До суду 19 грудня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечував проти задоволення позову та зазначив, що спеціальний закон містить вичерпаний перелік посад, які зараховуються до суддівського стажу для обрахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Представник відповідача звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів роботи на інших посадах тощо, а тому, виплата щомісячного грошового утримання судді у відставці проводиться у розмірі, передбаченому Законом №1402 на момент відповідного розрахунку.

«Суддівський стаж» та «стаж роботи на посаді судді» не є тотожними поняттями та включають до себе різні складові.

«Стаж роботи на посаді судді» має вичерпний перелік посад, який визначено ст. 137 Закону №1402- VIII. Натомість до «суддівського стажу» включається «стаж на посадах судді» та стаж (досвід) робота (професійна діяльність), вимога щодо якої визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (п. 2 ст. 137 Закону №1402-УІІІ) відповідно до положень п.1 та п. 6 ст. 69 Закону №1402-УІІІ.

З набранням чинності Законом №1402, який визначив, що грошове утримання суддям виплачується з розрахунку 50% від суддівської винагороди, у Головного управління відсутні правові підстави для його обчислення Позивачу на будь-яких інших умовах.

З наведених підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

До суду 24 грудня 2024 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшла належним чином засвідчена копія пенсійної справи позивача.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України.

Відповідно до витягу з Указу Президента України від 25.07.2006 року № 640/2006 «Про призначення суддів» позивач була призначена на посаду судді Роздільнянського районного суду Одеської області строком на п`ять років.

Наказом Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області від 25.09.2006 року № 74-ос «Про призначення ОСОБА_1 » позивач зарахована до штату Роздільнянського районного суду Одеської області з 02 жовтня 2006 року, встановивши їй посадовий оклад згідно штатного розпису.

Наказом голови Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.09.2006 року №97-к «Про вступ до виконання обов`язків судді ОСОБА_1 », позивач допущена до виконання посадових обов`язків судді Роздільнянського районного суду Одеської області з 02 жовтня 2006 року.

Постановою Верховної Ради України від 22.09.2011 року № 3781-У1 позивач обрана безстроково суддею Роздільнянського районного суду Одеської області.

19.10.2011 року головою Роздільнянського районного суду Одеської області видано наказ №25-ос про обрання позивача на посаду судді безстроково.

Матеріалами справи підтверджено, що за заявою позивача про відставку, рішенням Вищої ради правосуддя від 20.02.2024 №489/0/15-24, ОСОБА_1 звільнено з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у відставку.

У рішенні Вища рада правосуддя встановила, що відповідно до статті 116 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІ1 «Про судоустрій і статус суддів», суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається згідно зі статтею 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.02.2024 року № 1-с «Про відрахування зі штату Роздільнянського районного суду Одеської області судді ОСОБА_1 » позивачку звільнено з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у відставку, відраховано зі штату суду 21 лютого 2024 року.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , до такого стажу зараховано:

стаж роботи на посаді помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 18 листопада 1996 року по 30.03.2003 року - 6 років 4 місяця 14 днів;

стаж роботи на посаді начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року - 3 роки 5 місяців 29 днів;

стаж роботи на посаді судді Роздільнянського районного суду Одеської області з 2 жовтня 2006 року по 21 лютого 2024 року - 17 років 6 місяців 25 днів.

Разом: 27 років 3 місяці 4 дні.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивачу призначено довічне грошове утримання з 22 лютого 2024 року в основному розмірі 50 % від заробітку, страховий стаж 36 років 7 місяців 20 днів, у тому числі: судді 17 років, 4 місяці, 20 днів, що підтверджено рішенням 24 від 03.04.2024 року.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про зарахування до стажу судді стаж роботи на посаді помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 18 листопада 1996 року по 30.03.2003 року та на посаді начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року.

Але листом № 32182-30967/1-02/8-1500/24 від 04.12.2024 року Головне управління ПФУ в Одеській області відмовило позивачу, з посиланням на Закон України від 02.06.2016 № 1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів» та на те, що стаж заявника на посаді судді становить 17 років, та відсутні підстави для зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, періодів роботи на інших посадах. Стаж на посаді судді визначений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом досліджена трудова книжка позивача НОМЕР_2 . Посадова інструкція функціональні обов`язки завідуючого приймальної Апеляційного суду.

Не погодившись із розрахунком стажу судді та, відповідно, визначного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини п`ятої).

Спірні у цій справі правовідносини регулюються, зокрема Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до ч.1 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі, у тому числі, Закон № 1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно з ч.2 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до ч.1 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Так, суд встановив, що відповідно до матеріалів пенсійної справи позивачу призначено довічне грошове утримання з 22 лютого 2024 року в основному розмірі 50 % від заробітку, страховий стаж 36 років 7 місяців 20 днів, у тому числі: судді 17 років, 4 місяці, 20 днів, що підтверджено рішенням 24 від 03.04.2024 року.

Разом з цим, відповідач не врахував положення абзацу 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання), та те, що відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-УІІІ до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до витягу з Указу Президента України від 25.07.2006 року № 640/2006 «Про призначення суддів» позивач була призначена на посаду судді Роздільнянського районного суду Одеської області строком на п`ять років.

У 2006 році діяв Закон України «Про статус суддів» №2862-ХІІ від 15.12.1992 (далі, - Закон №2862-ХІІ)

Абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ передбачалось, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Таким чином, наведена норма абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону №?2862-ХІІ встановлює розширене розуміння категорій посад, час роботи на яких підлягає зарахуванню до суддівського стажу, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання. Зокрема, законодавець прямо передбачив, що крім роботи на посадах суддів, арбітрів та державних арбітрів, до відповідного стажу зараховується також період роботи на посадах, що були безпосередньо пов`язані з керівництвом та контролем за діяльністю судів.

Дослідивши посадову інструкцію функціональні обов`язки Завідуючого приймальної Апеляційного суду, суд встановив, що до обов`язків та повноважень входило: організація роботи секретарів та безпосереднє керівництво роботою секретарів канцелярій, друкарок апеляційного суду, контроль виконання покладених на секретарів канцелярії, друкарок завдань.

Відповідно до посадової інструкції функціональні обов`язки помічника Голови Апеляційного суду з кадрових питань до обов`язків та повноважень входило: здійснення керівництва діяльністю кадрової служби, очолює та контролює цю роботу.

Виходячи із змісту та обсягу обов`язків та повноважень, суд доходить висновку, що спірні посади позивача були пов`язані з керівництвом та контролем за діяльністю судів, а тому мають бути віднесенні до страхового стажу як судді.

Також суд враховує, що відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , до такого стажу зараховано:

стаж роботи на посаді помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 18 листопада 1996 року по 30.03.2003 року - 6 років 4 місяця 14 днів;

стаж роботи на посаді начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року - 3 роки 5 місяців 29 днів;

стаж роботи на посаді судді Роздільнянського районного суду Одеської області з 2 жовтня 2006 року по 21 лютого 2024 року - 17 років 6 місяців 25 днів.

Разом: 27 років 3 місяці 4 дні.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправним та скасувати рішення № 32182-30967/1-02/8-1500/24 від 04.12.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо неврахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 періодів роботи на посадах: помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 9 лютого 1997року (після отримання вищої юридичної освіти) по 30.03.2003 року - 6 років 1 місяць 23 дні; начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року - 3 роки 5 місяців 29 днів, є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу судді періодів роботи на посадах: помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 18.11.1996 року по 30.03.2003 року - 6 років 4 місяці 14 дні; начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року - 3 роки 5 місяців 29 днів.

На посилання позивача, що має бути враховано до стажу судді період роботи на посаді помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 09.02.1997 року по 30.03.2003 року - 6 років 1 місяці 23 дні, оскільки позивач набувала вищу освіту, суд зазначає, що положеннями статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (далі - Указ № 584/95) було передбачено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби, які застосовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 9901/178/20, від 06 червня 2024 року у справа № 990/288/23, від 06 березня 2025 року у справі № 990/230/24.

Таким чином, судом враховано розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , виданий позивачу Роздільнянським районним судом Одеської області, та позовні вимоги позивача мають бути задоволені у визначений судом спосіб.

З огляду на те, що відповідачем вказані періоди роботи позивача визнані як страховий стаж та спірним питанням було лише включення цих періодів до стажу як судді, суд доходить висновку, що наявні підстави задовольнити позовні вимоги позивача щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області додатково зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді періоди роботи на посадах: помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 18.11.1996 року по 30.03.2003 року - 6 років 4 місяці 14 дні; начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року- 3 роки 5 місяців 29 днів.

Щодо позовних вимог - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити з 21.02.2024 року судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 64 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 27 повних років, та здійснити виплати з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає таке.

Так, відповідно до ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

В зв`язку з цим, розмір щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи із стажу роботи на посаді судді повних 27 роки повинен становити 64 %, з яких: 50 % - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 14 % (7 років * 2 %) - за кожен рік на посаді судді понад 20 років.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок), відповідно до п. 3 якого щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку або звільнення / припинення повноважень судді Конституційного Суду України (далі - звільнення судді з посади), якщо звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади.

Позивач звільнена з посади судді у відставку рішенням Вищої ради правосуддя 20.02.2024 року, наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.02.2024 року № 1-С ОСОБА_1 звільнено з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у відставку, відраховано зі штату суду 21 лютого 2024 року.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивачу призначено довічне грошове утримання з 22 лютого 2024 року, що відповідає вимогам Порядку.

Таким чином, позивач має право на обчислення довічного утримання суді у визначеному судом розмірі, починаючи з 22 лютого 2024 року.

Разом з цим не належать позовні вимоги в частині призначення щомісячного довічного утримання судді з 21 лютого 2024 року, оскільки як підтверджено матеріалами справи позивачу було призначено довічне грошове утримання судді з 22.02.2024 року.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги належать задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 22.02.2024 року здійснити перерахунок та виплату призначеного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 64 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 27 повних років, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

У зв`язку із задоволенням позову частково, сплачений позивачем судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до частини задоволених позовних вимог в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до страхового стажу судді періодів роботи на посадах: стаж роботи на посаді помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 18 листопада 1996 року по 30.03.2003 року - 6 років 4 місяця 14 днів та стаж роботи на посаді начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року - 3 роки 5 місяців 29 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) додатково зарахувати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до стажу судді, який дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді періоди роботи на посадах: стаж роботи на посаді помічника голови суду по кадровим питанням Одеського обласного суду з 18 листопада 1996 року по 30.03.2003 року - 6 років 4 місяця 14 днів та стаж роботи на посаді начальника відділу з кадрових питань Апеляційного суду Одеської області з 01 квітня 2003 року по 29 вересня 2006 року - 3 роки 5 місяців 29 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) з 22.02.2024 року здійснити перерахунок та виплату призначеного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) у розмірі 64 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 27 повних років, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко