Справа № 400/2476/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/2476/24

Головуючий в 1 інстанції: Малих О. В.

Час і місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АО БУДІВЕЛЬНИК до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ АО БУДІВЕЛЬНИК звернувся до суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради № 6/257/22.02-13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.02.2024 року, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю АО Будівельник накладено штраф у сумі 45420,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати припис Управління державного архітектурно- будівельного контролю Миколаївської міської ради № 2 від 29.02.2024 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, виданий на Товариство з обмеженою відповідальністю АО Будівельник.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що всі роботи по будівництву Об`єкта проводились позивачем у суворій відповідності до затвердженої проектної документації. Так відповідно до робочої документації передбачено облаштування відповідних цегляних стін. Крім того, будівництво станом на день звернення до суду із цим позовом, не завершено та фактично зупинено у зв`язку із повномаштабною агресією з боку російської федерації.

Також, у відповідності до вимог п. 9.3. ДБН А.2.2-3:2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво обсяг та деталізація робочих креслень та інформаційних моделей проекту (за наявності) мають бути доведені до кількості та рівня, достатніх для виконання будівництва.

Вважаючи, що оскаржувані припис та постанова прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, нерозсудливо та непропорційно, а відтак є протиправними та такими, що підлягають скасуванню позивачем поданий відповідний позов до Миколаївського окружного адміністративного суду (справа № 400/144/24). Рішення у справі набрало законної сили.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю АО Будівельник до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради від 29.02.2024 року № 6/257/22.02-13 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю АО Будівельник накладено штраф у сумі 45420,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано припис Управління державного архітектурно- будівельного контролю Миколаївської міської ради про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 21.02.2024 року № 2, виданий на Товариство з обмеженою відповідальністю АО Будівельник.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АО Будівельник судові витрати у сумі 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні 80 копійок).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, про ті ж обставини про які вказано у відзиві на позов, зокрема зазначає, що мало законні та обґрунтовані підстави продовжувати проведення позапланової перевірки щодо виконання вимог припису № 5 від 12.12.2023 року. Крім того, у системі містобудівного законодавства України відсутні нормативно- правові акти, які б регламентували автоматичне припинення виконання будівельних робіт або заборону на їх здійснення, в умовах дії воєнного стану на території України.

Також вказує, що преюдиція під час встановлення та перевірки обставин справи не має абсолютного характеру, оскільки відповідно до статті 2 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.01.2018 року між ТОВ АО Будівельник (підрядник) та ЖБК Потьомкінська, 61 (замовник) укладено договір підряду № 03/01, відповідно до умов якого ТОВ АО Будівельник за завданням замовника, з використанням своїх матеріалів, виконувало наступну роботу: Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (вул. Потьомкінська, 61, м. Миколаїв)

Будівельні роботи на об`єкті будівництва виконувались на підставі дозволу на виконання будівельних робіт за реєстраційним № МК45, замовник ЖБК Потьомкінська, 61 (зміни до дозволу від 11.08.2020 року № МК 58 та 16.08.2021 року № МК45-2).

У період з 04.10.2023 року по 17.10.2023 року УДАБК, на підставі наказу від 26.09.2023 року № 110, проводилась позапланова перевірка щодо дотримання ТОВ АО Будівельник вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (вул. Потьомкінська, 61, м. Миколаїв) (далі та раніше за текстом об`єкт будівництва).

ТОВ АО Будівельник не забезпечило доступ посадових осіб на об`єкт будівництва та не надало документи, необхідні для проведення позапланової перевірки.

17.10.2023 року посадовими особами відповідача складено акт про недопущення № 3/2023, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 3.

Приписом від 17.10.2023 року № 3 встановлено позивачу у термін до 31.10.2023 року усунути встановлені порушення містобудівного законодавсвта шляхом допущення посадових осіб УДАБК на об`єкт будівництва, та надання необхідних документів для проведення позапланової перевірки, які зазначені у листах від 27.09.2023 року № 1286/22.01-23-23/1, від 27.09.2023 року № 1287/22.01-23-23/1.

01.11.2023 року УДАБК винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 3/361/22.02-13 позивача було притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва) та накладено штраф у розмірі 80520,00 грн.

У період з 29.11.2023 року по 12.12.2023 року посадовими особами УДАБК, на підставі наказу від 21.11.2023 № 130, проводилась позапланова перевірка щодо дотримання ТОВ АО Будівельник вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва, та перевірку виконання ТОВ АО Будівельник вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 17.10.2023 року № 3.

Під час проведення перевірки встановлено, що ТОВ АО Будівельник виконав будівельні роботи у вигляді мурування цегляних стін з порушенням затверджених проектних рішень, що є правопорушенням у сфері містобудівної діяльності, передбаченим п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

За результатами перевірки 12.12.2023 року складено акт, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 5.

Приписом від 12.12.2023 року № 5 встановлено позивачу у термін до 12.01.2024 року усунути встановлені порушення містобудівного законодавсвта шляхом приведення об`єкта будівництва до попереднього стану, у відповідності до проектної документації, яка відповідатиме діючим вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності.

21.12.2023 року УДАБК винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 5/420/22.02-13 на позивача накладено штраф у розмірі 120780,00 грн.

У період з 08.02.2024 року по 21.02.2024 року посадовими особами УДАБК, на підставі наказу від 31.01.2024 роу № 8, проводилась позапланова перевірка щодо дотримання ТОВ АО Будівельник вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва.

Межі даної перевірки виконання вимог припису від 12.12.2023 року № 5.

Під час проведення позапланової перевірки з виїздом на місце 08.02.2024 року посадовими особами управління було встановлено, що у період з 12.12.2023 року по 08.02.2024 року підрядником ТОВ АО Будівельник не було проведено жодних будівельних робіт в частині приведення об`єкту будівництва до попереднього стану відповідно до вимог припису про усунення порушень вимог, законодавства у сфері містобудівної діяльності від 12.12.2023 року № 5.

За результатами перевірки 21.02.2024 року складено акт № 1/2024, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 2.

Приписом від 21.02.2024 року № 2 встановлено позивачу у термін до 21.03.2024 року усунути встановлені порушення містобудівного законодавсвта шляхом приведення об`єкта будівництва до попереднього стану, у відповідності до проектної документації, яка відповідатиме діючим вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності.

29.02.2024 року УДАБК винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 6/257/22.02-13 якою, за порушення пп. а п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та пп. 3 п. 11 Порядку № 553, на позивача накладено штраф у сумі 45420,00 грн.

Не погоджуючись з приписом від 21.02.2024 року № 2 та постановою про накладення штрафу від 29.02.2024 року № 6/257/22.02-13, позивач звернувся захистом свої прав та законних інтересів до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції з урахуванням скасування рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року у справі № 400/144/24 припису від 12.12.2023 року № 5, прийшов до висновку, що відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за невиконання його вимог, а отже у суду наявні підстави для скасування припису від 21.02.2024 року № 2 та постанови про накладення штрафу від 29.02.2024 року № 6/257/22.02-13.

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (далі Закон № 3038-VI) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом: контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Згідно з ч.1 ст. 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі Порядок № 553) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1 Порядку № 553 цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з п.2 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством.

Відповідно до п.5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога головного інспектора будівельного нагляду ДІАМ про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

вимога правоохоронних органів щодо проведення перевірки, складена на підставі ухвали слідчого судді.

Під час проведення позапланової перевірки підлягають контролю виключно питання, які стали підставою для проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно з п. 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Відповідно до п. 18 Порядку № 553 керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Завірена належним чином копія акта, складеного посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами проведеної на об`єкті будівництва перевірки, щодо невиконання приписів, виданих органом державного архітектурно-будівельного контролю генеральному підряднику (підряднику), стосовно порушень вимог нормативно-правових актів, будівельних норм та нормативних документів у сфері містобудівної діяльності, затверджених проектних рішень під час будівництва об`єктів та/або зупинення підготовчих та будівельних робіт надсилається до апарату ДІАМ як органу ліцензування для прийняття відповідного рішення.

Згідно з п. 19 Порядку № 553 припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Відповідно до п. 20 Порядку № 553 протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з п. 21 Порядку № 553 якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до п. 22 Порядку № 553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, чи через електронний кабінет, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Як вбачається з матеріалів справи та вже зазначалося судом, оскаржуваний припис та постанова винесені відповідачем за невиконання припису № 5 від 12.12.2023 року.

Водночас, судовим рішенням у справі № 400/144/24 скасовано припис № 5 від 12.12.2023 року, за невиконання якого позивача притягнуто до відповідальності, так як вимоги припису висловлені таким чином, що його неможливо виконати, оскільки він є незрозумілим до виконання та є необґрунтованим, тобто,

Так, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до ч.4 , ч. 6 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, за змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, у якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі

Апеляційний суд враховує, що особливістю преюдиційності в адміністративному судочинстві є те, що вона безпосередньо конкурує з принципом офіційності. Так, згідно з правовим висновком Верховного Суду, сформованим у постанові від 20 квітня 2021 року у справі № 817/1269/17, преюдиція під час встановлення та перевірки обставин справи не має абсолютного характеру, оскільки відповідно до статті 2 КАС однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі. Згідно з імперативними положеннями частини четвертої статті 9 КАС, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі, щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. У згаданій справі колегія суддів КАС ВС виснувала: «Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.».

Водночас, для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами ст.90 КАС України.

Таке застосування норм процесуального права відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у пункті 32 постанови від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 (провадження №12-144гс18), згідно з яким преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Із змісту рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року у справі № 400/114/24, яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2024 року залишено без змін слідує, що питання правомірності проведеного інспекційного відвідування та винесеного припису відповідача за невиконання якого відносно ТОВ «Будівельник» було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.02.2024 № 6/257/22.02-13 та надано припис від 21.02.2024 № 2, яким Позивача зобов`язано усунути порушення містобудівного законодавства України, було досліджено судами у справі № 400/114/24, а отже справа має преюдиційне значення відносно даної справи, а тому доводи апелянта є безпідставними.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) ЄСПЛ вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що конкретні, доречні та важливі доводи відповідача, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про часткове задоволення позову, а тому рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову, а тому підстав для задоволення скарги відповідача колегія суддів не вбачає.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України

Повний текст постанови складено та підписано 23 вересня 2025 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова