Справа № 400/632/25
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/632/25

Суддя першої інстанції: Величко А.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 28.02.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області щодо нарахування та виплати їй, як судді Снігурівського районного суду Миколаївської області суддівської винагороди за жовтень, листопад, грудень 2024 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102грн.; зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести нарахування та виплату їй суддівської винагороди, як судді Снігурівського районного суду Миколаївської області за жовтень, листопад, грудень 2024 року на підставі ч.ч.2, 3, 4 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 01.01.2024 у розмірі 3028грн., з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті; стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області на її користь недоплачену суддівську винагороду за період за жовтень, листопад, грудень 2024 року; зобов`язання Державної судової адміністрації України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати їй суддівської винагороди за жовтень, листопад, грудень 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.01.2024 змінювався розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який враховується під час обчислення грошового забезпечення судді, що свідчить про протиправність нарахування та виплати їй суддівської винагороди за жовтень, листопад, грудень 2024 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 позов задоволений частково; зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за жовтень, листопад, грудень 2024 року на підставі ч.ч.2, 3, 4 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 01.01.2024 у розмірі 3028грн, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про зміну розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01.01.2024, що свідчить, також, про зміну розміру суддівської винагороди згідно із нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на те, що станом на 01.01.2024 розрахунок посадового окладу судді здійснюється виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102грн., що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що Указом Президента України від 22.06.2020 №243/2020 ОСОБА_1 призначена на посаду судді Снігурівського районного суду Миколаївської області.

Рішеннями Голови Верховного Суду від 27.04.2022 № 175/0/149-22 суддю Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 відряджено до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для здійснення правосуддя з 25.05.2022.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 25.04.2023 №407/0/15-23 достроково закінчено відрядження, зокрема, судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з 01.05.2023.

Наказом Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01.05.2023, на підставі вищезазначеного рішення, зараховано суддю ОСОБА_1 до штату Снігурівського районного суду Миколаївської області з 01.05.2023. /а.с.9/

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні, листопаді, грудні 2024 року, позивачка отримала суддівську винагороду обраховану з розміру посадового окладу 63060грн. /а.с.13/

Не погоджуючись з діями щодо нарахування суддівської винагороди з розрахунку встановленого законом про Державний бюджет України прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Визначені Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їхнього статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Окреслену правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів було висловлено у низці рішень Конституційного Суду України, зокрема у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 01.12.2004 №19-рп/2004, від 11.10.2005 №8-рп/2005, від 22.05.2008 №10-рп/2008, від 03.06.2013 № 3-рп/2013, а також від 04.12.2018 №11-р/2018.

30.06.2016 набрали чинності зміни, унесені до Конституції України, згідно із Законом України від 02.06.2016 №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» серед іншого, ст.130 Конституції України викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище, і вперше закріплено спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій.

Розмір суддівської винагороди визначено у ст.135 Закону №1402-VIII, який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі), є законом про судоустрій в значенні ч.2 ст.130 Конституції України

Статтею 135 Закону №1402-VIII визначено, що базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Частиною 3 ст.4 вищезазначеного закону визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Так, за змістом абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб було встановлено у розмірі 2684грн.

Водночас, згідно з абз.5 цієї статті прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, було встановлено у розмірі 2102грн.

Аналогічно абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено у розмірі 3028грн., а згідно з абз.5 цієї статті прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - у розмірі 2102грн.

Отже, окремими приписами законів України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2023 та з 01.01.2024 відповідно встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

У цьому аспекті колегія суддів зауважує, що наведені приписи абз.5 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та абз.5 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивачки, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області діяло на законних підставах.

Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Водночас, законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102грн.

Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

За наведеного правового регулювання, змісту та обсягу фактичних передумов, які спричинили спір у цій справі, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за жовтень, листопад, грудень 2024 року на підставі ч.ч.2, 3, 4 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 01.01.2024 у розмірі 3028грн, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.04.2025 у справі № 240/9028/24.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області задовольнити частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року скасувати в частині зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за жовтень, листопад, грудень 2024 року на підставі ч.ч.2, 3, 4 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 01.01.2024 у розмірі 3028грн, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Ухвалити у цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.А. Шевчук О.В. Яковлєв