Справа № 141/282/25
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 141/282/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Климчук С.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

03 вересня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Моніча Б.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 1809 від 25.03.2025 у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також ухвалення оскаржуваного рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання про здійснення розгляду справи без його участі.

Відповідач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів ухвалила здійснити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Постановою № 1809 від 25.03.2025 року позивача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у виді накладення штрафу у сумі 17000,00 грн.

Зі змісту постанови № 1809 від 25.03.2025 року встановлено, що згідно відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення №201 від 17.03.2025 року позивач у строк вказаний у повістці №2531647 не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив сьомий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини неприбуття за повісткою, а згідно відомостей зазначених в протоколі №202 від 17.03.2025 року позивач не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет віськовозобов`язаного або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим порушив правила військового обліку.

При розгляді справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було досліджено матеріали справ з адміністративного провадження за протоколами: № 201, складеного за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та № 202 від 17.03.2025, складеного за ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо позивача та відповідно до ст. 36 КУпАП адміністративні матеріали було об`єднано в одну справу, а стягнення накладено за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

За результатом розгляду матеріалів справи суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість вимог позову та відсутність підстав для їх задоволення.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, в особі керівників, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.210 КУпАП.

За змістом ст.245 КУпАП завданням в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач всупереч положень, визначених абзацом 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацом 2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, 05.03.2025 у строк, вказаний у повістці № 2531647, не прибув до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомвши вказаний відділ про причини не прибуття за повісткою. Електронна повістка була сформована і підписана начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 20.02.2025 та рекомендованим поштовим відправленням 321 надіслана на поштову адресу позивача. Відповідно до довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернулося по причині, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно абз.8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, цей Порядок визначає, у тому числі, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи, процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та ін.

Пунктом 303 Порядку №560 визначено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Згідно абзаців 1-4 п. 34 Порядку №560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому, день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Як достеменно встановлено судом першої інстанції, зокрема з роздруківки трекінгу поштового відправлення за номером 8 50, котрий зазначено у протоколі № 201 від 17.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та у постанові № 1809 від 25.03.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч.3 ст. 210-1 КУпАП, поштове відправлення було прийнято у поштовому відділенні м. Київ 08.01.2025, а 24.01.2025 було повернуто відправнику, оскільки одержувач був відсутній за вказаною адресою (22644 с. Кошлани (обслуговується пересувним відділенням за адресою та графіком надання послуг у населеному пункті)). Однак, в подальшому, 28.01.2025 вручено одержувачу в с-ще Оратів, поштовий індекс 22600.

Натомість, відповідно до роздруківки трекінгу поштового відправлення за номером 321, зазначене поштове відправлення було 22.02.2025 прийнято у поштовому відділенні м. Київ, а 26.02.2025 було повернуто відправнику, оскільки одержувач був відсутній за вказаною адресою. Однак, в подальшому, 26.02.2025 вручено одержувачу в с-ще Оратів, поштовий індекс 22600.

Відтак, з урахування фактичних обставин справи, суд першої інстанції, враховуючи, що повістку № 2531647 про виклик позивача на 05.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 було підписано 20.02.2025, та з огляду на той факт, що на конверті і рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зазначена дата подання 19.02.2025, а в описі вкладення у графі «дата документу» зазначено 20.02.2025, дійшов вірного висновку про те, що доводи відповідача в тій частині, що повістка № 2531647 від 05.03.2025 була надіслана за належною адресою місцеперебування позивача, відповідають фактичним обставинам й матеріалам адміністративної справи.

Щодо доводів апелянта про невірне зазначення у протоколі № 201 від 17.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та у постанові № 1809 від 25.03.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП поштового відправлення за номером 8 50 замість вірного НОМЕР_1 , то судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції, що це є фактично опискою, яка підтверджується долученими конвертом, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення, на яких зазначено номер відправлення 321.

До того ж, як встановлено в ході розгляду справи та не спростовано позивачем, підписану 20.02.2024 начальником сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 електронну повістку № 2531647 про виклик позивача на 05.03.2025 було направлено останньому 22.02.2025 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у передбачений абзацом 3 пункту 34 Порядку №560 десятиденний термін до дня явки, оскільки с-ще Оратів не є адміністративним центром області, а є адміністративним центром територіальної громади.

Суд першої інстанції вірно виснував, що виключно невірне зазначення у протоколі № 201 від 17.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та у постанові № 1809 від 25.03.2025 номеру поштового відправлення - 8 50 замість вірного 321, не спростовує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в сукупності з наданими відповідачем доказами, та не може слугувати правовою підставою для скасування спірної постанови № 1809 від 25.03.2025 в цій частині.

За вказаних обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім цього, що згідно фактичних обставин справи метою виклику позивач згідно повістки № 2531647 від 20.02.2025 є уточнення даних.

Так, згідно матеріалів справи, позивач всупереч положень, визначених частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзацу 6 пп.101 п. 1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України (а саме з 19.05.2024 по 17.07.2024), свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Вказана обставина самим позивачем не заперечується ні в доводах позовної заяви, ні в доводах апеляційної скарги, а відтак, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів резюмує, що позивачем, апелянтом у справі, жодним чином не спростовано факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме порушення правил військового обліку, яке вчинено в особливий період, а також адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про мобілізацію.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що положення статті 210 КУпАП до нього не застосовуються, оскільки відповідач може отримати його персональні дані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки доказів того, що уся повна й актуальна інформація про персональні дані позивача, у тому числі як військовозобов`язаного, містилася у відповідних інформаційно-комунікаційних системах, реєстрах, базах даних до 18.05.2024 матеріали справи не містять, а позивачем суду не надано.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях позивача ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.210 КУпАП та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому складені щодо нього протоколи №201 та №202 від 17.03.2025 не суперечить нормам законодавства України.

Відтак, відповідач при винесенні спірної постанови № 1809 від 25.03.2025 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому правових підстав для її скасування та визнання протиправною немає.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Таким чином, оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві. Жодних нових доводів, які б вказували на порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення у апеляційній скарзі не зазначено.

Колегія суддів враховує також позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Моніч Б.С. Гонтарук В. М.