Справа № 420/24956/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУРЗАН КАРГО» (вул. Приморська, 15/17, м. Одеса, 65082) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі ООВ ФСЗОІ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУРЗАН КАРГО», в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь адміністративно-господарські санкції у розмірі 105063,29 грн та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 4727,70 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» №875-XII від 21.03.1991 року (далі Закон №875-XII) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця. Згідно з ч.3 зазначеної статті підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Відповідно до Централізованого банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ) особа з інвалідністю на ТОВ «БУРЗАН КАРГО» працювала 2 місяці.

Згідно роз`яснень спеціалістів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю у листі від 26.03.2007 №1/6-172 норматив вважатиметься виконаним, якщо особа з інвалідністю пропрацювала 6 повних місяців звітного року.

Таким чином, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 0 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом.

Враховуючи викладене, ООВ ФСЗОІ розраховано, що за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, відповідач до 15 квітня 2025 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарську санкцію у розмірі 105063,29 грн. Станом на 14.07.2025 року відповідач також повинен був сплатити й пеню виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк, що становить 4727,70 грн.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 30.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, вирішено розгляд справи здійснити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 30.07.2025 року доставлена до електронного кабінету відповідача через Підсистему «Електронний суд» 28.07.2025 року. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позов, інших заяв та клопотань від відповідача не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі станом 22.09.2025 року не зареєстровано).

Справа розглянута у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ТОВ «БУРЗАН КАРГО» 07.05.2020 року зареєстроване суб`єктом господарювання, дата запису: 07.05.2020, номер запису: 0074117.

Одеський обласний центр зайнятості листом №770/01-20-03-25 від 03.03.2025 року надав керівнику ООВ ФСЗОІ інформацію про перелік підприємств, які протягом 2024 року не інформували про створення (призначення) робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися робота осіб з інвалідністю. До переліку підприємств за номером 285 включено ТОВ «БУРЗАН КАРГО».

19.03.2025 ООВ ФСЗОІ направлено на адресу ТОВ «БУРЗАН КАРГО» претензію №651/05 щодо сплати адміністративно-господарської санкції у розмірі 105063,29 грн та пені.

Також ООВ ФСЗОІ складений Розрахунок адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, відповідно до якого сума адміністративно-господарських санкцій за 1 нестворене робоче місце для особи з інвалідністю у 2024 році склала 105063,29 грн.

ООВ ФСЗОІ, вважаючи, що наявні підстави для стягнення з ТОВ «БУРЗАН КАРГО» суми адміністративно-господарських санкцій, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону №875-XII підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частинами першою та другою статті 19 Закону №875-ХІІ визначено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Згідно з ст.19 Закону №875-ХІІ Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Позивачем не заперечується, що у ТОВ «БУРЗАН КАРГО» впродовж спірного періоду 2024 року протягом двох місяців була працевлаштована 1 особа, якій відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність. Однак позивач вважає, що обов`язок роботодавця не виконано, оскільки така особа має пропрацювати щонайменше 6 місяців.

Доводи ООВ ФСЗОІ про невиконання відповідачем нормативу з мотивів того, що особа з інвалідністю повинна пропрацювати щонайменше 6 місяців, суд не приймає, оскільки ч.2 ст.19 Закону №875-ХІІ прямо визначає, що виконанням нормативу робочих місць вважається саме працевлаштування осіб з інвалідністю за основним місцем роботи, незалежно від тривалості їх роботи у звітному році. Лист Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 26.03.2007 №1/6-172 має лише роз`яснювальний характер, не є нормативно-правовим актом та не може змінювати чи обмежувати зміст положень ст. 19 Закону №875-ХІІ.

Отже, враховуючи працевлаштування відповідачем працівника з інвалідністю, суд дійшов висновку, що ТОВ «БУРЗАН КАРГО» у 2024 році виконало встановлений законодавством норматив робочих місць для осіб з інвалідністю.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 72, 73, 75, 76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів виконання відповідачем нормативу робочих місць у 2024 році, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з нього адміністративно-господарських санкцій та пені, та задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУРЗАН КАРГО» (вул. Приморська, 15/17, м. Одеса, 65082, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.