Справа № 560/6828/25
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6828/25
РІШЕННЯ

іменем України

22 вересня 2025 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівники адміністрації Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" 27.03.2025 без попереднього повідомлення та з грубими порушеннями норм чинного законодавства провели обшук в камері №36, де позивач відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Під час обшуку працівники відповідача діяли одночасно в різних частинах камери, що унеможливило контроль позивача за їхніми діями. Позивач не мав змоги відстежувати, що саме і ким саме оглядається, що створювало ризики умисного пошкодження або зникнення особистих речей, а також можливості підкидання заборонених предметів. Особисті речі було безладно перекинуто, створено повний безлад у камері. Жоден із працівників не дотримувався елементарних санітарно-гігієнічних норм: обшук проводився без використання одноразових рукавичок, що прямо суперечить п. 115 ПВР УВП. На зауваження позивача не було надано жодної реакції. В порушення п. 114 ПВР УВП працівники адміністрації без дозволу сідали на ліжка засуджених, що категорично заборонено. Інспектор Андрій Камінський, який проводив огляд у санітарному вузлі, а згодом, не помивши рук, узяв хліб позивача та хліб його співкамерника й почав оглядати його ліхтариком, ломати. Попри неодноразові зауваження позивача щодо неприпустимості такої поведінки, хліб після контакту з його немитими руками інспектором ОСОБА_2 був вилучений і не був повернутий. У результаті позивач залишився без хліба до наступного ранку, що є порушенням елементарних побутових прав. На вимогу скласти акт обшуку, відповідач протиправно відмовив у її задоволенні. Зазначені дії відповідача спричинили позивачу моральну шкоду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.04.2025 заяву позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено та звільнено його від сплати судового збору за подання позовної заяви у справі №560/6828/25. Відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, зазначає, що Державна установа "Замкова виправна колонія (№58)" не порушувала прав позивача, установа діяла в межах повноважень та згідно з чинним законодавством.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив про безпідставність вказаних відповідачем у відзиві на позов тверджень.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач є засудженим та відбуває покарання в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)".

Позивач, вважаючи, що під час проведення 27.03.2025 близько 08:00 год. працівниками Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" обшуку з порушенням норм законодавства, пошкоджено його особисте майно та завдано йому моральну шкоду, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 3 Кримінально - виконавчого кодексу України (далі - КВК України) визначено, що до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КВК України, засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Режим у виправних і виховних колоніях, відповідно до ч. 1 ст. 102 КВК України, це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

Відповідно до абзаців 1, 3 ч. 3 ст. 107 КВК України, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Дані обов`язки засуджених також передбачені абзацами 2, 5 п. 3 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (затверджені наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року №2823/5) (далі Правила).

Відповідно до ч. 5 ст. 102 КВК України, засуджені, їхні речі і одяг, а також приміщення та територія колоній підлягають обшуку і огляду. Особистий обшук проводиться особами однієї статі із засудженими. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини 1 розділу XXIV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань з метою виявлення предметів, виробів, речей та продуктів харчування, не передбачених переліком, а також грошей, цінних паперів і речей, предметів, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, приготувань до втечі з-під варти, розшуку засуджених, які переховуються, тощо проводяться обшуки та огляди засуджених, персоналу і громадян, які перебувають на території установ виконання покарань та прилеглій території, а також контрагентських об`єктах, їхніх речей і одягу, транспортних засобів, приміщень, територій житлових та виробничих зон.

Для проведення обшуку засуджені виводяться з жилого приміщення (камери), побутового або іншого приміщення у заздалегідь визначені персоналом установи виконання покарань місця.

Під час проведення обшуку та огляду жилого приміщення (камери), особистих речей та предметів засуджених зобов`язані бути присутніми начальник відділення або особа, яка виконує його обов`язки, старший днювальний гуртожитку, черговий по камері згідно з графіком чергування; побутового або іншого приміщення - особа з числа персоналу установи виконання покарань, відповідальна за приміщення; представник засуджених, які працюють або проживають у цьому приміщенні.

Особи, які проводять обшуки та огляди, зобов`язані бути пильними, вимогливими та дотримуватись заходів безпеки

Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно окремого доручення начальника установи №1/ОД-25 від 26 березня 2025 року «Про проведення загального обшуку із залученням групи швидкого реагування державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» з метою виявлення підкопів, інших приготувань для скоєння втечі, наявності заборонених предметів 27 березня 2025 року в період з 08.00 год. до 09.00 год. посадовими особами відповідача проведено загальний обшук, зокрема і камери №36 ізольованого сектору для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, де відбуває міру покарання засуджений ОСОБА_1 .

Перед проведенням загального обшуку даної камери, старшим інспектором відділу нагляду та безпеки ОСОБА_2 , який здійснював спостереження за камерою через відео нагляд, виявлено певну поведінку засудженого, який взяв буханку хліба та пішов з нею в «не в зону дії камери» та через деякий час поставив її на поличку.

Позивач в позовній заяві зазначає, що інспектор Андрій Камінський не помивши рук, узяв хліб позивача та хліб його співкамерника й почав оглядати його ліхтариком, ломати. Попри неодноразові зауваження позивача щодо неприпустимості такої поведінки, хліб після контакту з його немитими руками інспектором ОСОБА_2 був вилучений і не був повернутий. У результаті позивач залишився без хліба до наступного ранку, що є порушенням елементарних побутових прав.

Із письмових пояснень старшого інспектора відділу нагляду та безпеки ОСОБА_3 та роздатчика їжі засудженого ОСОБА_4 , які надані 13.06.2025, судом встановлено, що під час загального обшуку, старший інспектор відділу нагляду та безпеки ОСОБА_3 взяв буханку хліба до рук та розломив на декілька частин. Після того, як заборонених предметів не було виявлено, дану пошкоджену буханку хліба було замінено на іншу. Після запропонування заміни пошкодженого хліба, засуджені камери №36 принципово відмовилися його отримати.

Позивачем на спростування зазначеного жодних належних доказів не надано.

Внаслідок чого суд не бере до уваги твердження позивача про те, що пошкоджений хліб був вилучений та не повернутий.

Також, позивачем не надано жодного належного доказу того, що під час обшуку працівниками адміністрації не допускалося безпідставне пошкодження білизни, одягу, майна, інвентарю та інших предметів, а також псування продуктів харчування засуджених.

Посилання позивача на те, що під час проведення обшуку посадовими особами не застосовувалися одноразові рукавички, суд оцінює як необґрунтоване, оскільки кримінально-виконавче законодавство не містить вимоги щодо обов`язкового використання таких засобів під час обшуку приміщень (камер).

Таким чином, суд приходить до висновку, що обшук, проведений у державній установі «Замкова виправна колонія (№58)», відповідає вимогам чинного кримінально-виконавчого законодавства та здійснений без порушення прав засуджених, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Окрім того, безпідставним є посилання позивача на статтю 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, оскільки вона стосується права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, а не порядку проведення обшуку.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача у майбутньому проводити обшуки відповідно до ПВР УВП з дотриманням прав засуджених, то суд вважає відсутніми підстави для їх задоволення, як таких, що звернені на майбутнє. При цьому, в порядку адміністративного судочинства належать захисту лише порушені права, і потрібно враховувати, що суд не повинен вирішувати вимоги на майбутнє.

Оскільки в межах досліджуваних правовідносин судом не встановлено протиправних дій відповідача відносно позивача, а позовна вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від позовних вимог про визнання протиправними дій, суд вважає, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди також задоволенню не належить.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач спростував, а позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутність підстав для задоволення позовних вимог, звільнення позивача від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Державна установа "Замкова виправна колонія (№58)" (вул. Патріотів, 2, м. Ізяслав, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, 30300 , код ЄДРПОУ - 08564771)
Головуючий суддя І.І. Тарновецький