Справа № 320/17800/23
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року м. Київ № 320/17800/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військова частина НОМЕР_1 , в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2022 № 511ад в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і отримування збройної агрееії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.03.2022 по 31.03.2022, та з 01.04.2022 по 30.04.2022 у розмірі 100000,00 грн у розрахунку на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад «Про виплату додаткових винагород» з урахуванням проведених виплат додаткової винагороди за цей період;

визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої учаеті у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01.05.2022 по 10.08.2022 в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах протиправною;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Мініетрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01.05.2022 по 10.08.2022 в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат додаткової винагороди за цей період.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , однак, відповідач не нарахував та не виплатив позивачу за спірний період підвищену додаткову грошову винагороду у розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях та участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період відповідно до Постанови № 168.

На переконання позивача, бездіяльність відповідача не відповідає вимогам Постанови № 168. Вважає, що Постановою № 168 та телеграмою Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022, не передбачено порядку та процедури скасування чи внесення змін до наказів про виплату додаткової винагороди.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу, позивач зазначив про те, що вважаючи своє право порушеним, а наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про внесення змін до наказу командира НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад» від 07.10.2022 року № 511ад є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині, що стосується його, адже цим наказом було зменшено період безпосередньої участі позивача у бойових діях, що призвело до зменшення додаткової винагороди на спірний період.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

27.07.2023 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому, предсатвник відповідача зазначив про те, що що додаткова винагорода у розмірі 100 000,00 грн виплачується тим військовослужбовцям, які обов`язково перебували в районах ведення воєнних (бойових) дій та брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а саме за період виконання бойових завдань (в розрахунку на місяць пропорційно часу у таких діях та заходах), проте, жодних з вищевказаних перелічених завдань позивач не виконував. У даному випадку, підставою для прийняття командиром військової частини наказу про не виплату позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн в спірний період став факт невиконання безпосередньо ним бойових завдань у складі військової частини та бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти військової частини.

Військова частина НОМЕР_1 не входила до складу військових частин, яка вела воєнні дії у складі діючих угрупувань військ Сил оборони держави та не була на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань, а перебування позивача в районні ведення бойових дій та невиконання безпосередньо ним бойових завдань у складі військової частини, не є підставою для включення його в наказ на виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період безпосередньої участі в бойових діях.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2005 № 137, позивача призначеного наказом Міністра оборони України від 24.06.2005 № 346 на посаду старшого техніка обслуги обслуговування авіаційного обладнання інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї, ВОС 611033 з 25.07.2005 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.

Позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.07.2005, що підтверджується довідкою № 123, виданою військовою частиною 14.02.2023.

Наказом Головнокомандувача ЗСУ від 01.04.2022 № 102 до районів ведення воєнних (бойових) дій з 13.03.2022 по 31.03.2022 належала, серед інших Київська область. В періоди з 01.04.2022 по 20.04.2022 та з 21.04.2022 по 30.04.2022 до районів ведення воєнних (бойових) дій відповідно до наказу Головнокомандувача ЗСУ від 30.04.2022 № 125 також входила Київська область. Відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ від 02.06.2022 № 157, від 01.07.2022 № 184, від 01.09.2022 № 237 Київська область входила до районів ведення воєнних (бойових) дій до 10.08.2022.

Командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 06.06.2022 № 271ад "Про виплату додаткових винагород", в додатку 2 до якого, під порядковим номером 383 зазначений позивач, період участі у бойових діях (здійсненні заходів) з 24.02.2022 по 28.02.2022, 01.03.2022 по 31.03.2022, 01.04.2022 по 30.04.2022, підстава - бойові накази командира 40 БрТА ком. ПвК « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Таким чином, з огляду на те, що позивач у вказаний період брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, що підтверджується бойовими наказами командира НОМЕР_2 бригади тактичної авіації (Військової частини НОМЕР_1 ), посилання на які міститься в наказі командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад «Про виплату додаткових винагород», він набув права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах, про що і було видано згадуваний наказ.

Однак, позивачу додаткова винагорода за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тобто у збільшеному розмірі не виплачувалась, натомість нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30 000,00 грн щомісячно.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про внесення змін до наказу командира НОМЕР_1 від 06.06.2022 року № 271ад» від 07.10.2022 № 511ад, додаток 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад викладається у редакції відповідно до додатку 1 цього наказу. В пункті 5 наказу зазначається, що він має бути доведений до особового складу військової частини, в частині, що його стосується. Так, у додатку 1 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 «Про внесення змін до наказу командира НОМЕР_1 від 06.06.2022 року № 271ад» від 07.10.2022 року № 511ад зазначений і позивач.

Таким чином, сторона позивач наголошує на тому, що наказом № 511ад від 07.10.2022 було зменшено період безпосередньої участі позивача у бойових діях (здійсненні заходів), що, на переконання позивача, призвело до невиплати позивача належної йому додаткової винагороди за вказані вище періоди, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Зазначений Указ був затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президенту України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022. На сьогоднішній день воєнний стан діє.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 168.

Пунктом 1 Постанови № 168 (в редакції від 28.02.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України було надіслано (адресовано) військовому командуванню Збройних Сил України телеграму № 248/1298 від 25.03.2022.

У п. 1 вищезазначеної телеграми зазначено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

07.07.2022 Урядом України була прийнята Постанова № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (набрала чинності 19.07.2022, оскільки вперше була опубліковано в газеті Урядовий кур`єр від 19.07.2022 №156), згідно якою, були внесені відповідні зміни до Постанови №168.

Так, згідно з п. 2-1 Постанови № 168 (в редакції від 07.07.2022), порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Також, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України було видано окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022 (далі - Окреме доручення Міністра).

Пунктом 13 Окремого доручення Міністра вважається такими, що не застосовуються з 01.06.2022 телеграми Міністра оборони України від 02.03.2022 № 248/1196 (крім пункту 5), від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529.

Згідно пункту 1 Окремого доручення Міністра, під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдання з ведення руху оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Так, пунктом 2 Окремого доручення Міністра, передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100 000,00 грн - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бонових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах); 30 000,00 грн - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Пункт 3 Окремого доручення зазначає, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Окремим дорученням Міністра встановлено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Так, в позовній заяві позивач, зокрема, зазначає, що він перебував безпосередньо в районах бойових дій (Київська область) (період входження Київської області до районів бойових дій), де виконував обов`язки військової служби, проте, як наголошує відповідач, Військова частина НОМЕР_1 не входить до складу військових частин, які ведуть воєнні дії у складі діючих Угруповань військ Сил оборони держави, що знаходиться у нього в оперативному підпорядкуванні та не була на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань, а виконує, зокрема, бойові завдання в районі ведення бойових дій, з вогневого ураження повітряних цілей.

Військова частина НОМЕР_1 безпосередньо підпорядковується повітряному командуванню « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ПВК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - Військова частина НОМЕР_3 ), що, в свою чергу, підпорядковується командуванню Повітряних Сил Збройних Сил України.

У телеграмі командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 04.07.2022 № 350/1/329/пс зазначено, що не є підставою для включення військовослужбовця в наказ на виплату підвищеної винагороди (до 100 000,00 грн): перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій та невиконання безпосередньо ним бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде бойові дії; перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій, якого включено до складу груп по охороні та обороні військових об`єктів (крім випадків виконання бойових завдань із відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються (згідно з даними журналу бойових дій, постових відомостей); перебування військовослужбовців на військових об`єктах, по яких здійснювалось вогневе ураження противником.

Тож, оскільки Військова частина НОМЕР_1 не входить до складу Угрупування об`єднаних сил, командуванням військової частини НОМЕР_1 здійснюється виплата особовому складу додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100 000,00 грн пропорційно часу участі у діях або заходах згідно підстав, які зазначені у пункті 1 Окремого доручення Міністра, а саме, за виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей, а не весь час перебування особового складу в районах ведення бойових дій.

Суд наголошує на тому, лише саме перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій, не є правовою підставою для виплати 100 000,00 грн, як додаткової винагороди, оскільки для такої виплати необхідний перелік документів, які є доказами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначене окремим дорученням.

Проте, таких даних матеріали справи не містять, що свідчить про суб`єктивне трактування стороною позивача наведених норм законодавства.

Позивачем не спростовано також і те, що за спірний період (згідно внесених змін до наказу), позивач виконував свої функціональні обов`язки, і у відрядження для виконання службових обов`язків в зону проведення бойових дій не вибував, тому судом не встановлено безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

У позовній заяві позивач лише стверджує, що приймав безпосередню участь у бойових діях, виконував бойові накази командира та здійснював виконання бойових завдань (спеціальних заходів) та забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Київської області. Також, позивач зауважує, що ним здійснювалось всебічне забезпечення створених (діючих) угрупувань військо (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій.

Проте, як було досліджено судом, в спірний період позивач перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 та виконував свої функціональні обов`язки, і у відрядження для виконання бойових завдань в зону проведення бойових дій не вибував.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів, судом не встановлено безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Отже, позовна заява містить лише загальні твердження про наявність у позивача права на спірні виплати через виконання бойових наказів, проте додаткову винагороду в розмірі 30 тис. грн позивач отримував, а підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. в командира Військової частини НОМЕР_1 для включення його в наказ не було. Протилежного матеріали справи не містять.

Суд вважає, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що позивач у спірний період виконував бойові завдання (розпорядження), які б відповідали зазначеним вище умовам.

Спірний наказ щодо позивача від 07.10.2022 № 511ад прийнято з урахуванням окремого доручення № 912/з/29, з огляду на що у суду відсутні підстави для його скасування.

Накази, що стосуються нарахувань та виплат, преміювання, додаткових винагород не передбачають їх ознайомлення з військовослужбовцями, оскільки в них не йдеться про притягнення військовослужбовця до відповідальності (дисциплінарної, матеріальної) та дотримання правил техніки безпеки.

Отже, позивачем не надано належних та достатніх доказів своєї безпосередньої участі в бойових діях, як і не надано відповідних бойових розпоряджень командира Військової частини, а судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача щодо виплати позивачу відповідно до Постанови № 168 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, тому позовні вимоги щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії є такими, що задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги щодо зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період у розмірі 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, згідно наказу командира військової частини від 06.06.2022 № 271ад «Про виплату додаткових винагород» з урахуванням проведених виплат додаткової винагороди за цей період задоволенню не підлягають, з огляду на те, що наказом відповідача від 07.10.2022 № 511ад були внесені відповідні зміни, що спростовують відповідний обов`язок військової частини по відношенню до позивача.

Інші позовні вимоги є похідними та також задоволенню не підлягають.

Відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, бездіяльність щодо позивача не допустив, і не порушив права та законні інтереси позивача.

До відзиву на позовну заяву було додано довідку № 330 від 25.07.2023 про те, що позивач в період з 24.02.2022 по 10.08.2022 у відрядження в зону бойових дій не вибував; функціональні обовґязки начальника технічно експлуатаційної частини інженерно-авіаційної служби; довідку про доходи (наявна додаткова винагорода за березень-серпень 2022 року у розмірі до 30000 грн).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, не знайшли своє підтвердження під час розгляду спору, а тому, задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.