Справа № 554/2126/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 вересня 2025 р. Справа № 554/2126/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.08.2024 по справі № 554/2126/24

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.08.2024 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

На зазначене рішення суду Департамент патрульної поліції Національної поліції України подано апеляційну скаргу.

Головуюча суддя Перцова Т.С. перебувала у щорічній відпустці у період з 18.09.2025 по 19.09.2025 включно.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2025 апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції Національної поліції України на рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.08.2024 по справі № 554/2126/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишено без руху.

Надано Департаменту патрульної поліції строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 21.08.2024 по справі № 554/2126/24, з інших підстав, ніж наведені у заяві доданій до апеляційної скарги, з наданням доказів поважності причин пропуску цього строку.

На виконання зазначеної ухвали суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.08.2024 по справі № 554/2126/24 не надходило до електронного кабінету підсистеми «Електронний Суд» Департаменту патрульної поліції, на підтвердження чого надано скрін-шоти та відеозапис.

Стверджував, що про існування оскаржуваного рішення стало відомо лише 17.06.2025, після ознайомлення в приміщенні Октябрського (Шевченківського) районного суду м. Полтава з матеріалами справи, в тому числі оскаржуваним рішенням. Враховуючи викладене, з посиланням на приписи ч.2 ст. 295 КАС України, вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження по даній справі є постанова інспектора взводу № 2 роти № 2 БУПП в Полтавській області ДПП НПУ про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАД №498762 від 24.02.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КуПАП України.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності урегульовані статтею 286 КАС України.

Так, згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване рішення Октябрського (Шевченківського) районного суду м. Полтава прийнято в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 21.08.2024.

Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження сплив - 02.09.2024.

Апеляційну скаргу подано до суду 20.06.2025 (направлено засобами поштового зв`язку), тобто, після спливу десятиденного строку для подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В силу ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою" (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відповідач зазначив, що окрім судової повістки про виклик до суду на 21.08.2024 на 10:00 годину, нічого на адресу відповідача більше не надходило, а на прохання представників відповідача про направлення на адресу УПП копії позовної заяви з додатками, суд першої інстанції не відреагував. Так, на підтвердження вказаних обставин апелянтом додано скрін-шот із системи "Електронний суд".

Дослідивши вказаний скрін-шот судом встановлено, що у електронному кабінеті представника відповідача Каліновської О.Г. відсутні відомості про справу № 554/2126/24.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зауважує, що будь-яких відомостей про те, що копія спірного рішення відсутня в електронному кабінеті безпосередньо Департаменту патрульної поліції, як суб`єкта владних повноважень, який в обов`язковому порядку реєструє електронний кабінет, до заяви про поновлення строку на апеляційну скаргу апелянтом надано не було.

Доводи апелянта про те, що відсутність спірного рішення в електронному кабінеті представника відповідача свідчить про відсутність такого і у електронному кабінеті ДПП, колегія суддів відхиляє як такі, що базуються на припущеннях та не підтверджені жодними доказами.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що оскаржуване рішення прийнято 21.08.2024, а апеляційну скаргу подано апелянтом лише 20.06.2025. Тобто з моменту винесення оскаржуваного рішення й до моменту звернення скаржника до суду апеляційної інстанції з такою скаргою, сплинув майже один рік.

Обґрунтувань причин поважності такого зволікання із поданням апеляційної скарги, клопотання відповідача не містить.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що оскаржуване рішення було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень ще 29.08.2024.

Відтак, враховуючи те, що відповідач був проінформований про судовий розгляд справи, де він є стороною, останній був зобов`язаний цікавитись процесом такого розгляду.

В свою чергу, будь-яких обґрунтувань неможливості вжиття заходів із ознайомлення зі спірним рішенням у період з 29.08.2024 по 20.06.2025 (дата подання апеляційної скарги) останнім не наведено.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і т.д.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 27.07.2020 по справі № 580/1443/19 (К/9901/18033/20).

Обмеження строку на апеляційне оскарження не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії, справа Креуз проти Польщі).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З огляду на викладене, зазначені скаржником обставини про поновлення строку на подання апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а тому останні не можуть свідчити про поважність підстав його пропуску.

Жодних інших обставин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження відповідачем не зазначено.

З огляду на наведене, суд вважає, що вказані скаржником доводи не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Строки звернення до адміністративного суду з апеляційною скаргою обмежуються у часі, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У 2022 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Завалій та інші проти України», що як і в інших справах - «Пономарьов проти України», «Устименко проти України» українські суди, порушуючи принцип юридичної визначеності, приймали до розгляду за відсутності достатніх підстав і задовольняли скарги, подані поза межами встановленого законодавством строку для апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У зв`язку з пропуском заявником строків на апеляційне оскарження при зверненні до суду апеляційної інстанції, подання апеляційної скарги у строк, що становить більше року з моменту оголошення оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що апелянтом пропущено майже на рік строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківськог районного суду м. Полтава від 21.08.2024 по справі № 554/2126/24, причини пропуску строку наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 299, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.08.2024 по справі № 554/2126/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.М. Макаренко