Справа № 520/24979/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 вересня 2025 р.Справа № 520/24979/24
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Любчич Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Ральченка І.М., Подобайло З.Г. по справі 520/24979/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - Соколової Н.Є. на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 по справі № 520/24979/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

17.09.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Ральченка І.М., Подобайло З.Г., з підстав, визначених ст. 36 КАС України.

В обґрунтування заявник посилається на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості вказаної колегії суддів, а саме: те, що раніше судді Ральченко І.М., Подобайло З.Г. брали участь у розгляді справи ОСОБА_1 і ухвалили рішення не на його користь.

Наведені вище обставини, на думку заявника, викликають у нього сумніви в об`єктивності та безсторонності суддів Ральченка І.М. та Подобайло З.Г..

Дослідивши доводи заяви про відвід, суддя зазначає таке.

19.09.2025 за результатами розгляду вказаної заяви, колегія суддів Другого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Ральченка І.М., суддів: Подобайло З.Г., Катунова В.В., заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Подобайло З.Г., Ральченка І.М. по справі № 520/24979/24 - визнала необґрунтованою, передала справу для вирішення питання про відвід суддів у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 40 КАС України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 22.09.2025 зазначену заяву про відвід передано на розгляд судді Любчич Л.В.

Перевіривши заяву, суддя дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення відводу з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі "Мироненко і Мартенко проти України", заява N 4785/02 та рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України", заява N 21722/11).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

При цьому, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Особа яка подала заяву про відвід судді (суддів), повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді (суддів) у розгляді справи.

Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Ральченка І.М., Подобайло З.Г. заявник посилається на те, що ці судді відмовили у задоволенні його апеляційної скарги по суті спору, тобто під час перегляду рішення суду першої інстанції по суті справи.

Дійсно, постановою Другого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Подобайло З.Г., суддів: Ральченка І.М., Чалого І.С. від 10.02.2025 у справі № 520/24979/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 залишити без змін.

Безумовні випадки, коли участь судді у вирішенні адміністративної справи унеможливлює повторну участь цього судді у розгляді справи, визначені ст. 37 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 5 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи.

Згідно з ч. 6 ст. 37 КАС України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі.

Апеляційне провадження у цій справі відкрите за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2025, постановлену за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 у порядку ст. 383 КАС України.

Разом з цим, положення ст. 37 КАС України не містять застережень щодо повторної участі судді, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, у подальшому розгляді справи при вирішенні процесуальних питань, пов`язаних з виконання судового рішення, зокрема, щодо застосування заходів судового контролю за виконанням рішень.

За таких обставин, суддя вважає, що посилання позивача на те, що ухвалення Другим апеляційним адміністративним судом постанови від 10.02.2025 у справі № 520/24979/24, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , дає підстави для сумнівів у об`єктивності на неупередженості суддів Подобайло З.Г. та Ральченка І.М., - є лише припущенням, яке не підтверджується належними і допустимими доказами.

Отже, наведені ОСОБА_1 обставини не перешкоджають участі суддів Подобайло З.Г., Ральченка І.М. у розгляді цієї справи.

Інших підстав, передбачених ст. 36, 37 КАС України, та обґрунтувань відводу судді позивачем не наведено.

На підставі викладеного, вважаю, що відсутні підстави для відводу суддів Ральченка І.М. та Подобайло З.Г. з огляду на що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Ральченка І.М., Подобайло З.Г. у справі № 520/24979/24 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Любчич Л.В.