Справа № 420/7560/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7560/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 12.03.2024 через засоби поштового зв`язку звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, (зареєстрована канцелярією 14.03.2025) у якому просить суд:

визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які виразились в обмеженні максимального розміру виплати пенсії ОСОБА_1 , при її перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі №420/25504/24, з 01.06.2023 року сумою 20930,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 58420,88 грн., з 01.03.2024 року сумою 23610,00 грн., при нарахуванні пенсії в розмірі 59987,88 грн., та після її індексації з 01.03.2025 року сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 61487,88 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі №420/25504/24, з 01.06.2023 року, з 01.03.2024 року та після її індексації з 01.03.2025 року, без обмеження її максимального розміру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він перебуває на пенсійному забезпеченні в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області і йому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-XII).

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі № 420/25504/24, 11.02.2025 року Відповідачем було проведено перерахунок пенсії Позивача з 01.06.2023 року, що підтверджується перерахунком пенсії станом на 01.06.2023 року.

Однак, після проведення даного перерахунку Відповідач протиправно обмежив виплату Позивачу пенсії, а саме: з 01.06.2023 року сумою 20930,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 58420,88 грн., що підтверджується перерахунком пенсії станом на 01.06.2023 року, та з 01.03.2024 року сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 59987,88 грн., що підтверджується перерахунком пенсії станом на 01.03.2024 року.

Крім того, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», з 01.03.2025 року Відповідачем було проведено перерахунок пенсії Позивача з урахуванням індексації, за результатами проведення якої розмір пенсії став складати 61487,88 грн., що підтверджується розрахунком пенсії станом на 01.03.2025 року.

Однак, виплату Позивачу пенсії з 01.03.2025 року Відповідач протиправно обмежив сумою в розмірі 23610,00 грн., що, також, підтверджується розрахунком пенсії станом на 01.03.2025 року.

Вважаючи вказані дії протиправними позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідач з поданим позовом не погодився. У поданому до суду відзиві зазначає, щовідповідно до ст. 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі Закон № 3668) максимальний розмір пенсій (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначений Закон є чинним з 1 жовтня 2011 року та неконституційним не визнавався. Також відповідно до ст. 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.03.2024 становить 2361,00 грн, максимальний розмір пенсії з 01.03.2024 -23610,00 грн.

Відтак, вважає, що законних підстав для виплати пенсії Позивачу в розмірах більших, ніж передбачено ст. 2 Закону № 3668 у Головного управління не має, оскільки це призведе до порушення норм чинного законодавства.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 19.03.2025 відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №420/25504/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які виразились у відмові провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі підготовленої ІНФОРМАЦІЯ_1 Довідки № ЮО116975 від 10.06.2024 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.05.2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2023 року на підставі підготовленої ІНФОРМАЦІЯ_1 Довідки № ЮО116975 від 10.06.2024 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.05.2023 року та здійснити виплату донарахованих сум.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року у справі №420/25504/24 відповідачем було здійснено відповідний перерахунок пенсії позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи перерахунками.

Станом на 01.06.2023 пенсію перераховано із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 11810.00 грн., оклад за військове звання 2260.00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% 7035.00, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. робота з таємн. виробами, носіями, док. 15%, надбавка за специфічні умови проходження служби 10%, премія 390% в сумі 61548.75 грн., всього 82653,75 грн. Основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення у розмірі 57857,63 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 58420,88 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 20930.00 грн.

Станом на 01.03.2024 пенсію перераховано із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 11810.00 грн., оклад за військове звання 2260.00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% 7035.00, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. робота з таємн. виробами, носіями, док. 15%, надбавка за специфічні умови проходження служби 10%, премія 390% в сумі 61548.75 грн., всього 82653,75 грн. Основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення у розмірі 57857,63 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) 59987,88 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 23610,00 грн.

Станом на 01.03.2025 пенсію перераховано із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 11810.00 грн., оклад за військове звання 2260.00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% 7035.00, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. робота з таємн. виробами, носіями, док. 15%, надбавка за специфічні умови проходження служби 10%, премія 390% в сумі 61548.75 грн., всього 82653,75 грн. Основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення у розмірі 57857,63 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 61487,88 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 23610.00 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII (в редакції з 01.01.2017) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з тим, частину 7 статті 43 Закону № 2262-XII рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано неконституційним.

Конституційний Суд України зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

В резолютивній частині рішення Конституційний суд України зазначив: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме:

- частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, частина сьома статті 43 Закону № 2262-XII втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 7-рп/2016 від 20.12.2016, а тому її положення застосуванню не підлягають.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII, який прийнято 06 грудня 2016 року та вперше опубліковано в газеті Голос України 27 грудня 2016 року та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 1 січня 2017 р., у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 р.

Таким чином, зі змісту внесених змін Законом України № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року, встановлюється, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року по справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року по справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року по справі № 638/6363/17, від 15 квітня 2019 року по справі № 127/4270/17, від 15 квітня 2019 року по справі № 522/16973/17, від 21 листопада 2019 року у справі № 295/2039/17, від 10 жовтня 2019 року по справі № 522/22798/17, від 23 червня 2020 року по справі № 686/24928/16-а, від 10 вересня 2021 року по справі № 300/633/19.

12 жовтня 2022 року прийнято рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI (щодо соціальних гарантій для захисників і захисниць України).

Відповідно до вказаного рішення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Верховній Раді України привести нормативне регулювання щодо забезпечення соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Зазначений шестимісячний строк сплив - 12.04.2023 року.

Як вбачається з мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України під час визнання неконституційними приписів статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи виходив з того, що приписи статті 2 Закону № 3668, що поширюють свою дію на Закон № 2262, не відповідають приписам статей 1, 3, 8, частин першої, другої, п`ятої статті 17, частини першої статті 46, частини першої статті 65 Конституції України в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Як свідчать наявний в матеріалах справи перерахунок пенсії позивача, останньому встановлена доплата як учаснику АТО, учаснику бойових дій, тобто можна обґрунтовано стверджувати, що позивач безпосередньо приймав участь у збройному захисті суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Отже, позивач підпадає під необхідні критерії визначені у рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 щодо осіб пенсії яких не підлягають обмеженню максимальним розміром.

Як встановлено судом, відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі №420/25504/24 нараховано позивачеві пенсію з 01.06.2023 року в розмірі 58420,88 грн., однак обмежено сумою 20930,00 грн.; з 01.03.2024 року в розмірі 59987,88 грн. однак обмежено сумою 23610,00 грн., з 01.03.2025 року в розмірі 61487,88 грн., однак обмежно сумою 23610,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2024 року у справі № 9901/452/21 сформулювала наступний правовий висновок:

« 6.6. Тобто згідно з положеннями статті 9 КАС, дотримуючись принципу змагальності, суд, розглядаючи адміністративний позов, не обмежений ним, а зобов`язаний з`ясувати всі обставини справи, вживши для цього визначені законом необхідні заходи, зокрема щодо виявлення та витребування доказів із власної ініціативи.

6.7. Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи; в адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення; принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а в разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази. Інакше кажучи, КАС безпосередньо уповноважує адміністративний суд на активну участь у доказуванні в адміністративній справі, наділяє його повноваженнями на збирання доказів, що мають значення для правильного вирішення спору по суті.»

Окрім того, відповідно до положень частини 6 статті 47 КАС України суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Як свідчать матеріали справи рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі №420/25504/24 було зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2023 року на підставі підготовленої ІНФОРМАЦІЯ_1 Довідки № ЮО116975 від 10.06.2024 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.05.2023 року та здійснити виплату донарахованих сум.

У той же час, згідно усталеної практики Верховного Суду щодо здійснення перерахунку пенсії військових пенсіонерів підлягають задоволенню виключно позовні вимоги щодо здійснення перерахунків пенсій з 01.02.2023 на підставі довідок виданих станом на 01.01.2023.

При цьому, Верховний Суд неодноразово виснував, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо видачі військовим пенсіонерам довідок про розмір їх грошового забезпечення станом на 01.02.2023 для здійснення перерахунку пенсії з 01.03.2023.

Суд зауважує, що Верховний Суд у постановах 12.06.2024 у справі № 380/9798/23, від 12.06.2024 у справі № 380/9974/23, від 12.06.2024 у справі № 120/4595/23, від 20.06.2024 у справі № 520/9891/23 та від 26.05.2025 у справі № 420/32864/24 зокрема виснував, що Велика Палата Верховного Суду у пунктах 74-77 від 23.05.2024 у справі №380/19324/23 постанови наголосила, що до повноважень обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не входить призначення, обчислення або здійснення перерахунку пенсії на підставі виданих ним довідок та вказав на встановлене частиною другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ обмеження розміру пенсії, 70 процентами сум відповідного грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Таким чином, видана особі довідка про розмір грошового забезпечення військовослужбовця хоч і виступає підставою для перерахунку пенсії, водночас не гарантує того, що визначеній у ній розмір грошового забезпечення підлягає врахуванню під час подальшого перерахунку в повному обсязі. Це в тому числі підкреслює необхідність збалансованого підходу до процесу перерахунку пенсій з метою забезпечення справедливості та стабільності системи соціального забезпечення та бюджетної системи України в цілому.

Як свідчать матеріали справи розмір пенсії позивача було розраховано з суми грошового забезпечення, яке в тому числі було визначено виходячи з розміру премії в розмірі 390%.

Надаючи оцінку вказаній обставині суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XI грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

При цьому, відповідно до підпункт 2 пункту 5 Постанови від 30 серпня 2017 р. № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Отже, з аналізу вказаних положень діючого законодавства випливає, що преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, а розмір премії повинен враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Суд зауважує, що згідно наявних в матеріали справи перерахунків пенсії позивача вбачається, що пенсія останньому була призначена з 30.10.2018, тобто останній безпосередньо не приймав участі у відбитті повномасштабного вторгнення російської федерації, яке розпочалось 24.02.2022 року.

У той же час, як вбачається з постанови Верховного Суду від 19.11.2024 № 160/28162/23 01.02.2023 з метою виконання завдань Президента України та Кабінету Міністрів України, направлених на забезпечення належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, організації виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» і забезпечення виконання поставлених перед Міністерством оборони України завдань щодо своєчасної виплати військовослужбовцям і працівникам належних видів грошового забезпечення та заробітної плати та нагородження особового складу, керуючись вимогами пункту 17 розділу І Порядку № 260 Міністр оборони України видав Окреме доручення № 2683/з, яким відповідним керівникам, зокрема Збройних Сил України, доручено в 2023 році встановити, зокрема, іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців Сил спеціальних операцій Збройних Сил України):

надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;

щомісячну премію:

з 01.01.2023 - у розмірах згідно з Додатком 1 до цього доручення;

з 01.02.2023 - у розмірах згідно з Додатком 2 до цього доручення (підпункт 1.2 пункту 1 Окремого доручення).

Зокрема, додатком 2 до Окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з визначено розміри щомісячної премії за відповідними тарифними розрядами з 01.02.2023 військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом (призовом) на посадах рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу (крім військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом (призовом) у військових частинах, підпорядкованих Командуванню Сил спеціальних операцій, Командуванню Десантно-штурмових військ, Командуванню морської піхоти Військово-Морських Сил, в екіпажах надводних кораблів (суден, катерів), які перебувають у строю (в ремонті), в управліннях груп, ланок, загонів, дивізіонів, бригад та центрів, до складу яких входять кораблі, морські судна, самохідні рейдові судна або катери, які постійно розміщені на кораблях (суднах, катерах) та у військових частинах А0952, А1420, А1420-А, А1420-Б, А1420-Г, А1420-М, А1556, А1778, А1927, А4267, А3715, А3892, А3029), згідно із якими, поміж іншого доручено керівникам органів, у яких проходять службу такі військовослужбовці встановити у 2023 році цим військовослужбовцям за тарифною сіткою розрядів посадових окладів з 21 по 60 премію у розмірі 390 %.

Одночасно з цим, як вбачається з мотивувальної частини Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 р. у справі № 300/4970/23 дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з доведено, зокрема, що військовослужбовцям Збройних Сил України встановлено в розмірі не менше мінімального: з 01.01.2023 надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, встановлено премію в залежності від тарифного розряду в мінімальному розмірі від 140% до 352% посадового окладу (додаток 1 до доручення), в мінімальному розмірі від 390% до 650% посадового окладу (додаток 2 до доручення) на 2023 рік.

Таким чином, суд дійшов висновку, що згідно Окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з розмір премії військовослужбовців станом на 01.01.2023 було визначено в мінімальному розмірі від 140% до 352%, а станом на 01.02.2023 - від 390% до 650% посадового окладу (додаток 2 до доручення) на 2023 рік. При цьому, збільшення розміру премій військовослужбовців безпосередньо пов`язаний з фактом проходження служби діючих військовослужбовців в умовах повномасштабного вторгнення.

Оскільки на підставі рішення суду позивачу було видано довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.05.2023, відповідно у ній розмір премії було визначено у розмірі 390%.

Отже, з урахуванням усталеної практики Верхового Суду про можливість здійснення перерахунку пенсії військових пенсіонерів з 01.02.2023 року на підставі довідки від 01.01.2023 року розмір премії позивача, яка може бути врахована під час перерахунку пенсії повинен складати 140%, а не 390% як це було здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області під час визначення розміру грошового забезпечення позивача на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі №420/25504/24.

Згідно з пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, а також здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Як свідчать перерахунки пенсії позивача розмір пенсії перераховано із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 11810.00 грн., оклад за військове звання 2260.00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% 7035.00, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. робота з таємн. виробами, носіями, док. 15%, надбавка за специфічні умови проходження служби 10%, премія 390% в сумі 61548.75 грн., всього 82653,75 грн.

Отже в складі середньомісячної суми додаткових видів ГЗ за 24 місяці в сумі 61548,75 грн. враховано премію у розмірі 390%, розмір якої у грошовому виразі складає 46059,00 грн. (посадовий оклад 11810,00 грн. х 390%).

У той же час, відповідно до усталеної практики Верхового Суду розмір премії, який може враховуватись під час перерахунку пенсії повинен складати 140%, що у грошовому виразі складає 16534,00 грн. (посадовий оклад 11810,00 грн. х 140%).

Таким чином, середньомісячні суми додаткових видів ГЗ за 24 місяці для перерахунку пенсії позивача повинні бути зменшені на різницю між премією в 390% та 140%, тобто на суму 29525,00 грн. (46059,00 грн. - 16534,00 грн.), а тому останні повинні складати 32023,75 грн. замість 61548,75 грн. (61548,75 грн. - 29525,00 грн.)

Отже загальна сума грошового забезпечення позивача, яка повинна враховуватись для перерахунку пенсії позивача повинна складати 53 128,75 грн. (посадовий оклад 11810.00 грн. + оклад за військове звання 2260.00 грн. + процентна надбавка за вислугу років 50% 7035.00 грн. + середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці в сумі 32023,75 грн.), а не 82653,75 грн.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95, рішення ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (справа «Парафія греко-католицької церкви міста Люпені проти Румунії» (Lupeni greek catholic parish and others v. Romania), заява № 76943/11, рішення ЄСПЛ від 29 листопада 2016 року).

Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які існують норми права, оскільки завжди існуватиме потреба в з`ясуванні неоднозначних моментів і адаптації цих норм до обставин, які змінюються (справа «Веренцов проти України», заява № 20372/11, рішення ЄСПЛ від 11 квітня 2013 року; справа «Дель Ріо Прада проти Іспанії» (Del Rio Prada v. Spain), заява № 42750/09, рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2013 року).

В інших справах ЄСПЛ також неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності та обставин істотного і непереборного характеру (справа «Проценко проти Росії», заява № 13151/04, рішення ЄСПЛ від 31 липня 2008 року); відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення «помилки, що має фундаментальне значення для судової системи» (справа «Сутяжник проти Росії», заява № 8269/02, рішення ЄСПЛ від 23 липня 2009 року).

За таких обставин, суд не знаходить підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які виразились в обмеженні максимального розміру виплати пенсії ОСОБА_1 , при її перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі №420/25504/24, з 01.06.2023 року сумою 20930,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 58420,88 грн., з 01.03.2024 року сумою 23610,00 грн., при нарахуванні пенсії в розмірі 59987,88 грн., та після її індексації з 01.03.2025 року сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 61487,88 грн., оскільки здійснені відповідачем нарахування пенсії позивача на вказані дати здійснені з порушенням діючого законодавства та усталеної практики Верховного Суду.

У той же час, з урахуванням того, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43 щодо обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців, а також з урахуванням втрати чинності приписів статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, суд дійшов висновку, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

За вказаних умов, суд дійшов висновку, про наявність підстав для визнання протиправним дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які виразились в обмеженні максимального розміру виплати пенсії ОСОБА_1 , при її перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі №420/25504/24 з 01.06.2023 року, з 01.03.2024 року та з 01.03.2025 року.

Порушене право позивача має бути відновлено шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі №420/25504/24, з 01.06.2023 року, з 01.03.2024 року та після її індексації з 01.03.2025 року, без обмеження її максимального розміру з урахуванням висновків суду.

На переконання суду інше правозастосування у вказаній справі не буде відповідати передбаченому п. 8 ч. 2 ст. 2 КАС України принципу пропорційності, відповідно до якого адміністративні суди перевіряють, чи вчинені суб`єктом владних повноважень дії з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частин 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Частиною 5 вказаної статті визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявності підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судового збору не здійснювати.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які виразились в обмеженні максимального розміру виплати пенсії ОСОБА_1 , при її перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі №420/25504/24, з 01.06.2023 року, з 01.03.2024 року та з 01.03.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року по справі №420/25504/24, з 01.06.2023 року, з 01.03.2024 року та після її індексації з 01.03.2025 року, без обмеження її максимального розміру з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ідентифікаційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН