Справа № 280/6120/25
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Справа № 280/6120/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування позивачу до страхового стажу період роботи позивачки у фірмі «НВ-СЕРВИС» з 09.03.1994 по 03.05.1995 при розрахунку пенсії за віком;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до її страхового стажу відповідно до записів трудової книжки від 27.08.1987 серії НОМЕР_1 , період роботи позивачки у фірмі «НВ-СЕРВИС» з 09.03.1994 по 03.05.1995, у зв`язку з чим здійснити перерахунок пенсії за віком, призначеної з 15 квітня 2025 року, з дати її призначення 15 квітня 2025 року.

Ухвалою суду від 21.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що їй призначено пенсію за віком, проте при нарахуванні пенсії до її страхового стажу не було зараховано період роботи з 09.03.1994 по 03.05.1995, згідно записами трудової книжки, з посиланням на те, що запис про звільнення засвідчено нечітким відбитком печатки, за яким неможливо ідентифікувати підприємство, якому печатка належить. Позивачка зазначає, що відповідач має всі дані про її трудову діяльність за спірний період, а тому відмова зарахувати в страховий стаж період роботи на фірмі «НВ-СЕРВИС» в період з 09.03.1994 по 03.05.1995 має суто формальний характер. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивачка просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 27.08.1987 містить запис про період роботи позивачам на посаді продавця у фірмі «НВ-СЕРВИС ЛТД» з 09.03.1994 по 03.05.1995 рр., однак запис про звільнення за цей період засвідчено нечітким відбитком печатки, за яким неможливо ідентифікувати підприємство, якому печатка належить. Відповідач зазначає, що записи про періоді роботи з 09.03.1994 по 03.05.1995 згідно із записами трудової книжки від 27.08.1987 серія НОМЕР_1 виконано без додержання вимог зазначених в Інструкції №58, а саме запис про звільнення за цей період засвідчено нечітким відбитком печатки, за яким неможливо ідентифікувати підприємство, якому ця печатка належить. Згідно вимог Порядку № 637, на підтвердження періодів роботи позивачем було додано довідку Архівного управління Запорізької міської ради від 05.06.2025 № 04-25/Р-1316, проте дана довідка не містить відомостей про спірний період роботи позивача і згідно до її змісту ніяким чином не підтверджує стаж роботи позивача. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та з 15.04.2025 отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Під час призначення пенсії, позивачці не було зараховано до її страхового стажу період роботи з 09.03.1994 по 03.05.1995 згідно із записами трудової книжки від 27.08.1987 серія НОМЕР_1 , оскільки їх внесено з порушенням вимог Інструкції №58, а саме: запис про звільнення за цей період засвідчено нечітким відбитком печатки, за яким неможливо ідентифікувати підприємство, якому печатка належить.

Позивачка не погодившись з відмовою у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу, звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу позивачки спірного періоду стало те, що записи про періоді роботи з 09.03.1994 по 03.05.1995 згідно із записами трудової книжки від 27.08.1987 серія НОМЕР_1 виконано без додержання вимог зазначених в Інструкції №58, а саме запис про звільнення за цей період засвідчено нечітким відбитком печатки, за яким неможливо ідентифікувати підприємство, якому ця печатка належить.

Згідно з ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пенсійне забезпечення.

Суд зазначає, що у даному випадку трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про роботу позивача, зокрема містить інформацію про періоди роботи, інформацію про накази про призначення та звільнення з роботи, відтиски печаток підприємств, тощо.

Жодних зауважень щодо саме періодів трудової діяльності відповідачем під час розгляду звернення позивачки виказано не було.

Фактично, відмова у зарахуванні періодів трудової діяльності позивача з 09.03.1994 по 03.05.1995 обґрунтована виключно тим, що на записі про звільнення відбиток печатки підприємства є нечітким.

Разом з тим, відмова у зарахуванні до страхового стажу з зазначених підстав є проявом надмірного формалізму та таким, що порушує права позивачки на соціальний захист.

Суд зазначає, що позивачка не має відповідати за недоліки у оформленні її трудової книжки роботодавцем.

За таких обставин, оскільки трудова книжка позивачки має належні записи щодо трудової діяльності за спірний період, то період роботи з 09.03.1994 по 03.05.1995 має бути зарахований до страхового стажу.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи у фірмі «НВ-СЕРВИС ЛТД» з 09.03.1994 по 03.05.1995 при розрахунку пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до її страхового стажу, відповідно до записів трудової книжки від 27.08.1987 серії НОМЕР_1 , період роботи у фірмі «НВ-СЕРВИС ЛТД» з 09.03.1994 по 03.05.1995, у зв`язку з чим здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 15 квітня 2025 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова