Справа № 520/13538/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 р. Справа № 520/13538/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025, суддя Панов М.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/13538/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області , Національної поліції України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Національної поліції України щодо розгляду скарги, що була направлена 09 квітня 2025 року на електронну пошту , ;

- визнати протиправною бездіяльність начальника управління дізнання ГУНП в Харківській області щодо не вжиття заходів на усунення порушень вимог законодавства в постанові від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про не можливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24;

- зобов`язати керівника відділу дізнання ГУНП в Харківській області скасувати постанову від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про не можливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24;

- визнати протиправною зняття з системного корпусу персонального комп`ютера, який знаходиться на відео доказі, - відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994);

- визнати протиправною підміну відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994) знятої з системного корпусу персонального комп`ютера на іншу відео карту з серійним номером 05;

- визнати протиправною підміну та не повернення майна вказаного в ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24;

- стягнути з ГУНП в Харківській області витрати понесені позивачем через не повернення майна у розмірі 42000 гривень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Роз`яснено позивачу що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 та направити до суду першої інстанції для розгляду цього правового спору.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що 08.05.2025 ухвалою Київського районного суду м. Харкова по справі №953/2934/25 визначено юрисдикцію розгляду позовних вимог щодо перевірки правомірності слідчих дій у закритому кримінальному проваджені. Вказує, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 у справі №520/13538/25 протиправно відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії. Зауважує, що у даному випадку позовна заява подана до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Головне управління Національної поліції в Харківській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 без змін. Зазначає, що у даному випадку вимоги не стосуються оскарження владного управлінського рішення, а навпаки має характер вимоги, яка випливає з кримінального процесу: зокрема, йдеться про виконання ухвал слідчого судді та повернення майна, вилученого у рамках кримінального провадження. Отже, вважає, що такі вимоги виходять за межі адміністративного судочинства.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Позивач в судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги позивача, просив суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2024 у справі №643/11507/24 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000017 від 15.04.2021, а саме: жорсткий носій Нр; жорсткий носій Hitachi; жорсткий носій Seagate Barracuda 7200; жорсткий носій Toshiba; Жорсткий носій Samsung; жорсткий носій без пізнавальних знаків; жорсткий носій Seagate; відеокарта Radeon RX 480; відеокарта ASUS RX 480; відеокарта AMD Radeon RX 480, які перебувають в камері зберігання речових доказів ХРУП №2 ГУНП України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 30, повернути володільцю ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що в рамках кримінального провадження №0000017 у нього вилучено системні блоки, які за час знаходження у відповідача були розукомплектовані та підмінені, жорсткі диски та відеокарти, станом на березень 2025 року майно не повернуто у повному обсязі, не зважаючи на ухвали слідчих суддів, які зобов`язали повернути це майно.

Також позивач звертає увагу, що 13 липня 2021 р. дізнавачем ХРУП №2 ГУНП в Харківській області у позивача було вилучено комп`ютерну техніку.

14 липня 2021 р. дізнавач ХРУП №2 ГУНП в Харківській області склав протокол огляду, без участі понятих, де вже системний блок що містив 6 відео карт був розукомплектований та зняті всі відео карти.

В січні 2023 року позивач разом з дізнавачем ХРУП №2 ГУНП в Харківській області Толмачовою Н.С. перевіряли відео карту з серійним номером 05, яка виявилась не працездатною, більш того вона конструктивно відрізняється від відео карти RX-470P4L VA.4 (RY115994).

28 грудня 2024 р. дізнавач ХРУП №2 ГУНП в Харківській області винесла постанову про неможливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24.

09 квітня 2025 року позивач направив скаргу до Національної поліції України на електронну пошту , та до ГУНП в Харківській області.

05 травня 2025 року від ГУНП в Харківській області позивачу надійшов лист №К-75/119-49/01-2025 від 22.04.2025, де зазначено, що постанова дізнавача про скасування якої просив позивач у скарзі винесена за межами кримінального провадження, оскільки на момент її винесення 28 грудня 2024 року кримінальне провадження вже 26 днів було закрито ухвалою від 02 грудня 2024 року Київського районного суду м. Харкова по справі №643/11507/24.

У скарзі від 09 квітня 2025 року позивач просив скасувати постанову 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про не можливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24 та забезпечити повернення майна, яке було вилучено 13.07.2021 а ні розукомплектованого та підміненого майна.

Позивач у позовній заяві зазначає, що особа яка склала лист №К-75/119-49/01-2025 від 22.04.2025, не усунула порушення прав позивача володіти та користуватися своїм майном та надала за відомо недостовірні відомості щодо того, що постанова від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про не можливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24 винесена в рамках кримінального провадження, та що законодавством України скасування процесуальних рішень дізнавача до компетенції органів Національної поліції України не відноситься.

Позивач неодноразово звертався зі скаргами до керівництва ГУНП в Харківській області, в яких зазначав що його майно (системні блоки) було розукомплектовано та зняті жорсткі диски та відео карти.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 р. по справі № 520/10902/22 було зобов`язано посадових осіб Головного управління Національної поліції в Харківській області розглянути скарги ОСОБА_1 , подані 31.08.2022 та 09.09.2022 та письмово повідомити ОСОБА_1 про результати їх розгляду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року по справі № 520/10547/22 було зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, будинок 5, ) розглянути скарги ОСОБА_1 від 31.08.2022 та від 09.09.2022, з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян».

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2023 р. по справі № 520/3688/23 було зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області розглянути скарги ОСОБА_1 від 10.01.2023 р. та від 16.01.2023 р., з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян».

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області направити ОСОБА_1 відповіді за результатами розгляду його скарг від 09.01.2023 р., від 10.01.2023 р., від 11.03.2023 р., від 16.01.2023 р.

Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, жодна його скарга, в якій було зазначено, що його майно (системні блоки) було розукомплектовано та зняті жорсткі диски та відео карти - не була розглянута по суті та зняті комплектуючи не були повернуті їх власнику.

Позивач зазначає, що дана позовна заява подається в порядку Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що повернення тимчасово вилученого майна є процесуальною дією під час здійснення досудового розслідування в межах кримінального провадження, а тому орган досудового розслідування, вчиняючи пов`язані з поверненням тимчасово вилученого майна дії, виконує не владні управлінські функції, а процесуальні функції, що з огляду на пункт 7 частини першої статті 4 КАС України виключає можливість розгляду такого спору в адміністративній юрисдикції.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позовні вимоги про відшкодування шкоди ОСОБА_1 пред`явлені до ГУНП в Харківській області у зв`язку із неповерненням тимчасово вилученого майна, то позовна вимога про відшкодування шкоди випливає із дій відповідача в рамках кримінального провадження, а тому порядок відшкодування шкоди, завданої органом досудового розслідування, повинен вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

Суд роз`яснив, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі по тексту - КАС України), частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №813/1596/18.

За приписами ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, вчинених при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як убачається зі змісту позовної заяви, зокрема, підставою для звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду є його незгода із постановою від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про неможливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24 та про забезпечення повернення майна, яке було вилучено 13.07.2021, а ні розкомплектованого та підміненого майна.

Так, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2024 у справі №643/11507/24 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000017 від 15.04.2021, а саме: жорсткий носій Нр; жорсткий носій Hitachi; жорсткий носій Seagate Barracuda 7200; жорсткий носій Toshiba; Жорсткий носій Samsung; жорсткий носій без пізнавальних знаків; жорсткий носій Seagate; відеокарта Radeon RX 480; відеокарта ASUS RX 480; відеокарта AMD Radeon RX 480, які перебувають в камері зберігання речових доказів ХРУП №2 ГУНП України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 30, повернути володільцю ОСОБА_1 .

Позивач зазначає про протиправні дії уповноважених осіб ГУНП в Харківській області щодо зняття з системного корпусу персонального комп`ютера, який знаходиться на відео доказі, - відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994); підміну відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994) знятої з системного корпусу персонального комп`ютера на іншу відео карту з серійним номером 05; підміну та не повернення майна вказаного в ухвалі Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на всій території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до визначення, закріпленого в п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За своєю правовою природою кримінальне провадження становить єдиний комплекс вчинюваних в установленому КПК України порядку дій, у межах якого органи досудового розслідування і суд здійснюють функцію притягнення особи до кримінальної відповідальності. Зокрема, таке провадження включає встановлені законом процедури одержання доказів, гарантії законності цих процедур, а також право особи в установлений КПК спосіб оспорювати правомірність відповідних процесуальних дій та/або рішень у контексті реалізації свого права на захист.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, що належить до загальних засад кримінального провадження, згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.131 КПК України тимчасове вилучення майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, порядок здійснення якого врегульовано главою 16 розділу ІІ КПК України.

Згідно з ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

За приписами п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, на досудовому провадженні може бути оскаржена, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з ч.2 цієї ж статті КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Отже, оскарження бездіяльності слідчого (дізнавача) щодо неповернення тимчасово вилученого майна здійснюється у порядку, встановленому КПК України.

Верховний Суд у постанові від 24.07.2024 по справі №520/2579/24 зазначив, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Отже, колегія суддів зазначає, що слідчі під час вчинення діянь, пов`язаних із досудовим розслідуванням злочинів, не здійснюють публічно-владних управлінських функцій, тому оскарження таких діянь має відбуватися виключно за правилами, встановленими КПК України.

Тобто, позов з приводу не повернення майна через його підміну на інше не працездатне майно посадовими особами відповідача, який надійшов до адміністративного суду, вимагає від адміністративного суду встановлювати певні обставини досудового розслідування, досліджувати відповідні матеріали кримінального провадження, перевіряти та надавати оцінку фактичним обставинам на предмет дотримання приписам, встановленим КПК України, що не властиво адміністративному суду та не відповідає завданню адміністративного судочинства, визначеному статтею 2 КАС України.

Суд зауважує, що законність процесуальних актів, дій чи бездіяльності, вчинених при здійсненні процесуальних повноважень, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання здійснити контроль за процесуальною діяльністю поза межами відповідного процесуального регулювання є протиправним втручанням у діяльність особи, наділеної в установленому порядку процесуальними правами, та є посяганням на її процесуальну незалежність.

Таким чином, при визначенні юрисдикції у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень має значення, в тому числі, і предмет спору. У разі, коли він виник чи пов`язаний з кримінальним провадженням, то на такі правовідносини юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

Оскільки спір у цій справі виник у зв`язку з протиправними, на переконання позивача, діями посадових осіб відповідача щодо розукомплектування системного корпусу персонального комп`ютера та не повернення майна, вилученого в межах кримінального провадження, з огляду на положення пункту 2 частини другої статті 19 КАС України, перебуває поза межами юрисдикції адміністративного суду.

Таким чином, розгляд позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність начальника управління дізнання ГУНП в Харківській області щодо не вжиття заходів на усунення порушень вимог законодавства в постанові від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про не можливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24; зобов`язання керівника відділу дізнання ГУНП в Харківській області скасувати постанову від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про не можливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24; визнання протиправною зняття з системного корпусу персонального комп`ютера, який знаходиться на відео доказі, - відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994); визнання протиправною підміну відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994) знятої з системного корпусу персонального комп`ютера на іншу відео карту з серійним номером 05; визнання протиправною підміну та не повернення майна вказаного в ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24 належить розглядати в порядку кримінального судочинства.

Стосовно порядку розгляду позовної вимоги щодо стягнення з ГУНП в Харківській області витрати понесені позивачем через не повернення майна у розмірі 42000 гривень, колегія суддів зазначає, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір (ч.5 ст.21 КАС України).

Оскільки позов в зазначеній вище частині не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, то і вимоги позивача про відшкодування шкоди не можуть бути розглянуті адміністративним судом.

Враховуючи, що позовні вимоги про відшкодування шкоди ОСОБА_1 пред`явлені до ГУНП в Харківській області у зв`язку із неповерненням тимчасово вилученого майна, то позовна вимога про відшкодування шкоди, якщо така і була спричинена позивачу, випливає із дій відповідача щодо розслідування кримінального провадження № 0000017, а тому порядок відшкодування шкоди, завданої органом досудового розслідування, повинен вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

Вищенаведені висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 24.07.2024 у справі № 520/2579/24, які в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування при розгляді даної справи.

Колегія суддів зазначає, що у цій справі позивач оскаржує дії та бездіяльність відповідача, які за своїм змістом не є управлінською діяльністю, яка створює безпосередньо для позивача певні правові наслідки, у зв`язку з чим із таких правовідносин не може виникати публічно - правовий спір, який віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2024 у справі №643/11507/24 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017, а відтак цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів вважає помилковими, оскільки дії чи бездіяльність, пов`язані із незгодою із діями слідчого, дізнавача, прокурора, вилученням доказів, їх зберіганням та поверненням, є процесуальною діяльністю, порядок здійснення якої унормований положеннями кримінального процесуального законодавства і не може розглядатися як владна управлінська функція.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність начальника управління дізнання ГУНП в Харківській області щодо не вжиття заходів на усунення порушень вимог законодавства в постанові від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про неможливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24; зобов`язання керівника відділу дізнання ГУНП в Харківській області скасувати постанову від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про неможливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24; визнання протиправною зняття з системного корпусу персонального комп`ютера, який знаходиться на відео доказі, - відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994); визнання протиправною підміну відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994) знятої з системного корпусу персонального комп`ютера на іншу відео карту з серійним номером 05; визнання протиправною підміну та не повернення майна вказаного в ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24; щодо стягнення з ГУНП в Харківській області витрат понесених позивачем через не повернення майна у розмірі 42000 гривен.

Згідно з ч.6 ст.170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Аналізуючи наведену вище статтю, колегія суддів зазначає, що у разі якщо суд приходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, то суддя має роз`яснити за правилами якого судочинства і який суд має розглядати спір, а не визначати територіальну підсудність конкретної справи.

З урахуванням зазначеного вище колегія суддів доходить висновку, що розгляд позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність начальника управління дізнання ГУНП в Харківській області щодо не вжиття заходів на усунення порушень вимог законодавства в постанові від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про не можливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24; зобов`язання керівника відділу дізнання ГУНП в Харківській області скасувати постанову від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про не можливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24; визнання протиправною зняття з системного корпусу персонального комп`ютера, який знаходиться на відео доказі, - відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994); визнання протиправною підміну відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994) знятої з системного корпусу персонального комп`ютера на іншу відео карту з серійним номером 05; визнання протиправною підміну та не повернення майна вказаного в ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24 належить розглядати в порядку кримінального судочинства.

При цьому, розгляд позовних вимог щодо стягнення з ГУНП в Харківській області витрати понесені позивачем через не повернення майна у розмірі 42000 гривен належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції не врахував наведених вище положень та обмежився роз`ясненням позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

За цим, посилання апеляційної скарги позивача про порушенням судом першої інстанції норм процесуального права є частково обґрунтованими.

Продовжуючи розгляд справи колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції випустив з поля зору позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Національної поліції України щодо розгляду скарги, що була направлена 09 квітня 2025 року на електронну пошту , яка, можливо, мала інші юридичні і фактичні підстави виникнення, ніж позовна вимога про скасування постанови від 28 грудня 2024 року дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про не можливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24 та про забезпечення повернення майна, яке було вилучено 13.07.2021.

Так, суд першої інстанції не дослідив зміст скарги позивача від 09 квітня 2025, не встановив, які питання позивач у них порушував, в якому порядку ця скарга була подана, в якому порядку повинна була розглянута та які дії вчинив відповідач з цього питання.

З огляду на те, що суду адміністративної юрисдикції підсудні справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію (пункт 2 частини шостої статті 12 КАС України), а суду кримінальної юрисдикції щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування (статті 303-307 КПК України), без установлення вказаних обставин неможливо погодитися або спростувати висновок суду щодо непідсудності справи в цій частині адміністративному суду, з урахуванням чого колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмови у відкритті провадження за позовною вимогою ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Національної поліції України щодо розгляду скарги, що була направлена 09 квітня 2025 року на електронну пошту , . - передчасним.

Таким чином, оскаржуване судове рішення в цій частині не можна визнати законним та обґрунтованим.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 з вимогами щодо розгляду скарги, що була направлена 09 квітня 2025 року на електронну пошту , , а тому зазначена ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню, а справу слід передати для продовження розгляду до суду першої інстанції щодо вказаних вище позовних вимог.

Інші аргументи, зазначені сторонами по справі, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, з частковим скасуванням ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 по справі № 520/13538/25 скасувати в частині відмови у відкритті провадження за позовною вимогою ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Національної поліції України щодо розгляду скарги, що була направлена 09 квітня 2025 року на електронну пошту , .

Справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 по справі № 520/13538/25 скасувати в частині роз`яснення ОСОБА_1 , що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність начальника управління дізнання ГУНП в Харківській області щодо не вжиття заходів на усунення порушень вимог законодавства в постанові від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про неможливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24; зобов`язання керівника відділу дізнання ГУНП в Харківській області скасувати постанову від 28 грудня 2024 р. дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про неможливість виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24; визнання протиправною зняття з системного корпусу персонального комп`ютера, який знаходиться на відео доказі, - відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994); визнання протиправною підміну відео карти моделі RX-470P4L VA.4 (RY115994) знятої з системного корпусу персонального комп`ютера на іншу відео карту з серійним номером 05; визнання протиправною підміну та не повернення майна вказаного в ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2024 р. по справі №643/11507/24 належить розглядати в порядку кримінального судочинства. Розгляд позовних вимог щодо стягнення з ГУНП в Харківській області витрат понесених позивачем через не повернення майна у розмірі 42000 гривен належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 по справі №520/13538/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в частині відмови в задоволенні апеляційної скарги шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. В іншій частині постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц
Постанова складена в повному обсязі 22.09.25.