Справа № 340/7425/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 340/7425/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу управління Служби безпеки України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року (суддя Науменко В.В.) в справі №340/7425/24 за позовом ОСОБА_1 до управління Служби безпеки України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до управління Служби безпеки України в Кіровоградській області (далі управління СБУ) про:

визнання протиправними дій щодо невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку з 18 червня 2023 року по 23 жовтня 2024 року;

зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку з 18 червня 2023 року по 23 жовтня 2024 року в сумі 55418,96 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.04.2024 по 23.10.2024 включно.

Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.04.2024 по 23.10.2024 включно у розмірі 55117,77 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано надані відповідачем докази та аргументи щодо умов та порядку нарахування і виплати позивачу компенсації за невикористану щорічну основну і додаткову як учаснику бойових дій за 2018 рік відпустки та одноразової грошової допомоги.

Крім того, суми індексації грошового забезпечення військовослужбовців не є складовими грошового забезпечення.

Звертає увагу, що перерахунок та виплату компенсації за невикористану щорічну основну і додаткову (як учаснику бойових дій) відпустки та одноразову грошову допомогу, з урахуванням виплаченої на виконання рішення суду індексації, у розмірі 2359,39 грн здійснено на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі № 340/9858/23 відповідно до платіжної інструкції № 1576 від 21.10.2024, тобто обов`язки відповідачем виконано повністю.

Вважає, що відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин приписів КЗпП України (статей 116 та 117).

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Кіровоградській області з 09.04.2012 по 10.10.2018.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі 340/9858/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.01.2024, визнано протиправними дії Управління СБУ в Кіровоградській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну основну (яку виплачену при звільнені), додаткову (як учаснику бойових дій за 2018 рік, виплачену на підставі рішення суду від 11.12.2020 в справі №340/3605/20) відпустки та одноразової грошової допомоги з урахуванням виплаченої, на виконання рішення суду, індексації; та зобов`язано Управління СБУ в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну основну (яку виплачену при звільнені), додаткову (як учаснику бойових дій за 2018 рік, виплачену на підставі рішення суду від 11.12.2020 в справі №340/3605/20) відпустки та одноразової грошової допомоги з урахуванням виплаченої, на виконання рішення суду, індексації.

Вказане судове рішення виконане відповідачем 23.10.2024 року, а саме було перераховано та виплачено компенсацію за невикористану щорічну основну, додаткову (як УБД) відпустки та одноразової грошової допомоги з урахуванням виплаченої, на виконання рішення суду, індексації, у розмірі 2359,39 грн.

Отже, остаточний розрахунок з позивачем при звільненні здійснено 23.10.2024 року, а не у день його звільнення.

Оскільки відповідач не провів з позивачем при звільнені зі служби остаточного розрахунку, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову - за період 6 місяців, тобто з 24.04.2024 по 23.10.2024 включно.

Період затримки розрахунку при звільненні, який не перевищує 6 місяців, з 24.04.2024 по 23.10.2024 складає 183 дні, а отже розмір середнього заробітку за період затримки розрахунку, що не перевищує 6 місяців, становить 55117,77 грн. (301,19 грн. х 183 дні).

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Службі безпеки України з 09 квітня 2012 року по 10 жовтня 2018 року.

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року у справі 340/9858/23, яке набрало законної сили 18 січня 2024 року та яким зобов`язано управління СБУ в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну основну (яку виплачену при звільнені), додаткову (як учаснику бойових дій за 2018 рік, виплачену на підставі рішення суду від 11.12.2020 в справі №340/3605/20) відпустки та одноразової грошової допомоги з урахуванням виплаченої на виконання рішення суду індексації, 23 жовтня 2024 року виплачено позивачу компенсацію за невикористану щорічну основну, додаткову відпустку як учаснику бойових дій та одноразову грошову допомогу з урахуванням виплаченої на виконання рішення суду індексації у розмірі 2359,39 грн.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання права особи на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19 липня 2022 року, викладено в новій редакції статтю 117 КЗпП України:

«У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.».

Тобто, на час остаточного розрахунку з позивачем законодавцем встановлено обмеження, згідно з яким виплата працівникові його середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку здійснюється не більш як за шість місяців.

Період з 24 квітня 2024 року по 23 жовтня 2024 року (за який судом першої інстанції задоволено позовні вимоги) регулюється чинною редакцією статті 117 КЗпП України, яка передбачає обмеження виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні шістьма місяцями.

Аналогічний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 28.06.2023 у справі № 560/11489/22, від 29.01.2024 у справі № 560/9586/22, від 22.02.2024 у справі №560/831/23, від 29.02.2024 у справі № 460/42448/22, від 10 квітня 2024 року справа №360/380/23, від 18 квітня 2024 року справа № 380/4205/23.

Приведений судом першої інстанції розрахунок суми середньоденного заробітку (грошового забезпечення), який становить 301,19 грн, не оспорюється відповідачем.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на користь позивача за період з 24 квітня 2024 року по 23 жовтня 2024 року необхідно стягнути середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 55 117,77 грн (301,19 грн х 183 дні).

При цьому така сума не підлягає зменшенню, з огляду на те, що стягується тільки за шість місяців.

У постановах Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 560/11489/22, від 29 січня 2024 року у справі № 560/9586/22 суд касаційної інстанції вказав, що до періоду після 19 липня 2022 року практику Верховного Суду щодо пропорційності виплат застосовувати недоречно, адже вона була сформована за попереднього нормативного регулювання спірних правовідносин.

Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції умов та порядку нарахування і виплати позивачу компенсації за невикористану щорічну основну і додаткову як учаснику бойових дій за 2018 рік відпустки та одноразової грошової допомоги суд відхиляє з тих підстав, що відповідачем не обґрунтовано, в чому полягає особливість здійснення таких виплат, яка мала вплинути на питання права позивача на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Посилання апелянта на те, що суми індексації грошового забезпечення військовослужбовців не є складовими грошового забезпечення, у контексті спірних правовідносин є безпідставними, адже суми індексації грошового забезпечення, хоча й не відносяться до складових грошового забезпечення, але входять до усіх належних сум, які мають бути виплачені особі при звільненні.

Виконання ж обов`язку з виплати невиплачених при звільненні сум, покладеного судовим рішення, не звільняє роботодавця від обов`язку виплатити середній заробіток за час затримки належних при звільненні сум.

Аргумент апелянта про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин приписів КЗпП України (статей 116 та 117) суд відхиляє, оскільки положення спеціального законодавства не врегульовують усіх питань, які можуть виникати при звільненні з військової служби, як-то відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, суд має застосовувати до спірних правовідносин окремі положення КЗпП (у тій частині, що не врегульована спеціальними для цих правовідносин нормами), що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 17 лютого 2015 року у справі № 21-8а15, та правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 30 січня 2019 року в справі № 806/2164/16.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Служби безпеки України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року в справі № 340/7425/24 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року в справі № 340/7425/24 за позовом ОСОБА_1 до управління Служби безпеки України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 23 вересня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов