Справа № 520/18924/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

22 вересня 2025 р. справа №520/18924/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши у порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд:

1. визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Харківській області № 104-о від 18.06.2025 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря у зв`язку зі скороченням посади;

2. зобов`язати Державну екологічну інспекцію у Харківській області поновити ОСОБА_1 на посаду начальника Відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря Державної екологічної інспекції у Харківській області;

3. стягнути з Державної екологічної інспекції у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.06.2025 по день фактичного поновлення на службі, відповідно до статті 235 КЗпП України;

4. стягнути з Державної екологічної інспекції у Харківській області судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що відповідач порушив процедуру її звільнення. Зокрема, позивачка стверджує про відсутність підстав для її скорочення, порушення відповідачем вимог статті 87 Закону України «Про державну службу», оскільки в разі реорганізації державного органу, що є підставою для звільнення державного службовця у значенні пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII, суб`єкт призначення/керівник державної служби повинен запропонувати державному службовцеві, попередженого про звільнення з посади, усі вакантні посади (за умови, що такі є), на які можна було б його перевести, що зроблено Відповідачем не було.

Ухвалою суду від 21.07.2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представник відповідача, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти позову, просить відмовити у його задоволенні, вказуючи, що відповідач діяв у межах чинного законодавства України. Вважає, що Державною екологічною інспекцією у Харківській області при звільненні позивача у повному обсязі дотримано всі вимоги норм діючого законодавства та вчинено всі заходи для залишення останньої на державній службі.

Позиція Відповідача полягає у тому, що у випадку реорганізації державного органу суб`єкт призначення/керівник державної служби одночасно з попередженням про можливе наступне звільнення має обов`язок запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, а не всі вакантні посади державної служби.

У сенсі наведеного тлумачення частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII відповідач вважає, що у процедурі звільнення ОСОБА_1 обов`язок щодо пропонування іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей був виконаний у повному обсязі, адже позивачу пропонувалася посада провідного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) лісів та рослинного світу, тваринного світу та біоресурсів державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області, яка відповідає її професійній підготовці та професійній компетентності, на переведення на яку остання згоди не надала, а тому була звільнена у зв`язку з реорганізацією державного органу.

У відповіді на відзив представник позивача підтримав правову позицію, викладену у позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на протиправність звільнення позивача та наявність ознак зловживання адміністративними повноваженнями, що ставить під сумнів добросовісність дій відповідача.

У додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що позивачці запропоновано рівнозначну посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

Також, у додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що під час здійснення процедури скорочення, оформлення та видання наказу № 104-о та звільнення ОСОБА_1 згідно з пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» з 19.05.2025, Інспекцією не було допущено порушень законних прав, свобод та законних інтересів позивача, а доводи позовної заяви є лише домислами позивача, які не обґрунтовані фактичними обставинами справи та вимогам законодавства.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , проходила публічну службу в Державній екологічній інспекції у Харківській області (далі - Інспекція), обіймала посаду державного службовця категорії «Б» у Державній екологічній інспекції у Харківській області начальника Відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря.

21.02.2025 Інспекція звернулась до Державної екологічної інспекції України із листом про необхідність внесення зміни до діючої структури Інспекції, затвердженої 01.04.2024 Т.в.о. Голови Державної екологічної інспекції України та погодженої 12.04.2024 Міністром захисту довкілля та природних ресурсів України, в рамках вже наявної штатної кількості працівників.

За результатами розгляду вищевказаного листа 25.02.2025 т.в.о. Голови Державної екологічної інспекції України затверджено оновлену структуру Державної екологічної інспекції у Харківській області, яку 13.03.2025 погоджено Міністром захисту довкілля та природних ресурсів України.

Наказом Державної екологічної інспекції у Харківській області від 19.05.2025 року №50 «Про введення в дію структури та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Харківській області на 2025 рік» введено в дію структуру та штатний розпис Державної екологічної інспекції у Харківській області на 2025 рік.

У зв`язку з введенням в дію з 19.05.2025 року нового штатного розпису Державної екологічної інспекції у Харківській області на 2025 рік, ОСОБА_1 19.05.2025 на електронну пошту направлено попередження про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку зі зміною структури та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Харківській області на 2025 рік та запропоновано посаду провідного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) лісів та рослинного світу, тваринного світу та біоресурсів державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області.

Актом відмови від підпису попередження про наступне звільнення з пропозицією посади від 19.05.2025 за підписом першого заступника начальника Інспекції Юрієм Єфімовим, завідувачем сектору персоналу Марією Балашовою, завідувачем сектору правового забезпечення Олександром Пивоваровим засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення із наказом Державної екологічної інспекції у Харківській області від 19.05.2025 року №50 «Про введення в дію структури та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Харківській області на 2025 рік».

Актом відмови від підпису попередження про наступне звільнення з пропозицією посади від 19.05.2025 за підписом першого заступника начальника Інспекції Юрієм Єфімовим, завідувачем сектору персоналу Марією Балашовою, завідувачем сектору правового забезпечення Олександром Пивоваровим засвідчено факт попередження про наступне звільнення з пропозицією посади у зв`язку зі зміною структури та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Харківській області на 2025 рік та відмови від його підписання ОСОБА_1 .

Наказом № 104-о від 18.06.2025 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області 19.06.2025 у зв`язку зі скороченням посади внаслідок зміни структури та штатного розпису, з виплатою вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Вважаючи наказ Державної екологічної інспекції у Харківській області № 104-о від 18.06.2025 про звільнення з посади начальника Відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря у зв`язку зі скороченням посади протиправним, а свої права порушеними, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регулює Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі Закон України «Про державну службу», у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Частинами другою, третьою статті 5 Закону № 889-VIII передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

За змістом частини п`ятої статті 22 Закону № 889-VІІІ у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

Відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення відповідно до статті 87 цього Закону.

За приписами пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VІІІ підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; 11) ліквідація державного органу; 2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування; 3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності; 4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Разом з цим, 06 березня 2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення проведення конкурсів на зайняття посад державної служби та інших питань державної служби» від 23 лютого 2021 року № 1285-ІХ (далі Закон № 1285-ІХ), яким законодавець змінив особливості процедури звільнення державних службовців на підставі пунктів 1 та 11 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» і виклав частину третю статті 87 цього Закону у новій редакції.

Відповідно до частини третьої статті 87 Закону (у редакції Закону №1285-ІХ, чинній на час звільнення позивачки) суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 11 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Отже, після внесення Законом № 1285-ІХ змін до частини третьої статті 87 Закону № 889-VІІІ існування обставин, з якими законодавець пов`язує наявність підстав для звільнення державних службовців відповідно до пунктів 1 та 11 частини першої цієї статті включає зобов`язання роботодавця (держави) в особі суб`єкта призначення або керівника державної служби щодо працевлаштування державних службовців, які попереджаються про наступне звільнення, а саме: з моменту виникнення обставин, які зумовлюють їх можливе вивільнення.

Тобто, суб`єкт призначення або керівник державної служби зобов`язаний не лише попередити державного службовця про наступне звільнення, а й одночасно з цим запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому, враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі №640/24023/21, від 23 лютого 2023 року у справі № 140/9066/21, від 11 травня 2023 року у справі №380/9574/21, від 27 червня 2023 року у справі № 120/3712/21-а, від 14 вересня 2023 року у справі №640/15737/22 та інших.

Вказана редакція частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII діяла як на момент попередження позивача про можливе наступне звільнення, так і на час видачі оскаржуваного наказу, а отже, у відповідача був наявний обов`язок щодо здійснення пропозиції іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

В аспекті питання, яке постало перед судом у розглядуваній справі, принагідно зауважити, що у постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 640/15797/21 Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо питання застосування частини третьої статті 87 Закону № 889-VІІІ у редакції Закону № 1285-IX у системному зв`язку з положеннями частини п`ятої статті 22 Закону № 889-VІІІ.

Так, у цій постанові Верховний Суд виснував, що приписи частини третьої статті 87 Закону № 889-VIIІ у редакції, чинній з 06 березня 2021 року, вже не дозволяють суб`єкту призначення альтернативної поведінки в цій ситуації (пропонувати вакантні рівнозначні посади чи ні).

Тобто положення частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII у системному зв`язку з іншими положеннями цього Закону (зокрема статті 22) треба розуміти так, що в разі реорганізації (державного органу), що є підставою для звільнення державного службовця (у значенні пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII), суб`єкт призначення/керівник державної служби повинен запропонувати державному службовцеві, попередженого про звільнення, усі вакантні посади (за умови, що такі є), на які можна було б його перевести. Водночас приписи частини п`ятої статті 22 Закону № 889-VI дозволяють здійснити цю процедуру без обов`язкового проведення конкурсу.

У подальшому застосування такого підходу щодо тлумачення частини третьої статті 87 Закону № 889-VIIІ у редакції Закону № 1285-ІХ знайшло відображення у низці інших постанов Верховного Суду, приміром у справах № 640/12871/21, № 340/1791/22, № 120/3712/21-а, № 640/12442/21, № 140/7340/22 та ін.

Окрім того, власне саме ця правова позиція була застосована Верховним Судом у постанові від 02 листопада 2023 року та 12 вересня 2024 у справі №380/9055/22.

У справі № 380/9055/22 суд касаційної інстанції скасував постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року власне з тих підстав, що апеляційний суд не з`ясував наявність вакантних посад у Держмитслужбі та Львівській митниці на час попередження позивача про можливе наступне звільнення, чи змінювалися вакантні посади (у разі наявності) протягом усього періоду (з моменту попередження про звільнення до фактичного звільнення) та чи пропонувалися на момент звільнення позивачу усі вакантні посади (інша робота), які з`явилися протягом цього періоду. Також суд апеляційної інстанції не встановлював чи мав ОСОБА_2 переважне право на залишення на роботі та чи враховувалися вказані обставини відповідачем.

При цьому Верховний Суд наголосив, що без з`ясування й перевірки вказаних обставин неможливо підтвердити чи спростувати факт виконання відповідачем вимог обов`язку, передбаченого частиною третьою статті 87 Закону № 889-VIII щодо пропонування працівнику всіх вакантних посад, які працівник може обіймати відповідно до свої кваліфікації, неможливо установити законність та дотримання відповідачем процедури звільнення ОСОБА_2 .

Отже, судова практика Верховного Суду щодо питання застосування частини третьої статті 87 Закону № 889-VІІІ у редакції Закону № 1285-IX у контексті обов`язку суб`єкта призначення/керівника державної служби пропонувати державному службовцеві, попередженого про звільнення, усі наявні вакантні посади є сталою та послідовною.

Перевіряючи дотримання відповідачем обов`язку, передбаченого частиною третьою статті 87 Закону України «Про державну службу» у редакції Закону №1285-ІХ, суд виходить з наступного.

Так, як встановлено судом, у зв`язку з введенням в дію з 19.05.2025 року нового штатного розпису Державної екологічної інспекції у Харківській області на 2025 рік, ОСОБА_1 19.05.2025 на електронну пошту направлено попередження про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку зі зміною структури та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Харківській області на 2025 рік та запропоновано посаду провідного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) лісів та рослинного світу, тваринного світу та біоресурсів державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області.

На переведення на вказану посаду позивачка згоду не надала.

Водночас, за штатним розписом Державної екологічної інспекції у Харківській області на 2025, затвердженим 19.05.2025 першим заступником Державної екологічної інспекції України Дмитром Зарубою, загальна кількість штатних одиниць Державної екологічної інспекції у Харківській області усього становить 74 особи.

Згідно Переліку вакансій станом на 19.05.2025 у Державній екологічній інспекції у Харківській області були наявні наступні вакантні посади: заступник начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) у сферах запобігання утворенню та управління відходами, поводження з небезпечними хімічними речовинами - старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; начальник відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів та атмосферного повітря - старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; завідувач сектору документування та контролю; головний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів; державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; провідний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; головний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) у сферах запобігання утворенню та управління відходами, поводження з небезпечними хімічними речовинами - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; провідний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) у сферах запобігання утворенню та управління відходами, поводження з небезпечними хімічними речовинами - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; головний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів та атмосферного повітря - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; провідний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів та атмосферного повітря - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; головний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) лісів та рослинного світу, тваринного світу та біоресурсів - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; провідний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) лісів та рослинного світу, тваринного світу та біоресурсів - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; провідний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) надр - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; головний спеціаліст сектору організаційно - аналітичної діяльності, взаємодії з громадськістю та ЗМІ; головний спеціаліст сектору управління персоналом; головний спеціаліст відділу бухгалтерського обліку та фінансово-господарського забезпечення; головний спеціаліст з інформаційних технологій та кібербезпеки відділу бухгалтерського обліку та фінансово-господарського забезпечення; головний спеціаліст сектору правового забезпечення; головний спеціаліст з внутрішнього аудиту.

Згідно Переліку вакансій станом на 19.06.2025 (станом на день звільнення позивача) у Державній екологічній інспекції у Харківській області були наявні наступні вакантні посади: завідувач сектору документування та контролю; головний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; провідний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; провідний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) у сферах запобігання утворенню та управління відходами, поводження з небезпечними хімічними речовинами - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; головний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів та атмосферного повітря - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; провідний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів та атмосферного повітря - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; провідний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) лісів та рослинного світу, тваринного світу та біоресурсів - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; провідний спеціаліст відділу державного екологічного нагляду (контролю) надр - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області; головний спеціаліст сектору організаційно-аналітичної діяльності, взаємодії з громадськістю та ЗМІ; головний спеціаліст сектору управління персоналом; головний спеціаліст відділу, бухгалтерського обліку та фінансово-господарського забезпечення; головний спеціаліст з інформаційних технологій та кібербезпеки відділу бухгалтерського обліку та фінансово-господарського забезпечення; головний спеціаліст сектору правового забезпечення; головний спеціаліст з внутрішнього аудиту.

Отже, як станом на 19.05.2025 (дата попередження про звільнення), так і станом на 19.06.2025 (дата звільнення позивача), у Державній екологічній інспекції у Харківській області були наявні вакантні посади державної служби категорій «Б» та «В».

Однак позивачці запропоновано лише одну посаду категорії «В» - провідного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) лісів та рослинного світу, тваринного світу та біоресурсів державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області, яка є нижчою не лише за посадовим окладом, а й за рівнем відповідальності, управлінськими повноваженнями та статусом.

Жодних інших альтернатив позивачці не запропоновано, що прямо суперечить вимогам закону.

У своїх додаткових поясненнях відповідач зазначив, що позивачці запропоновано рівнозначну посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

Водночас, відповідачем не доведено, що інші вакантні посади не відповідали критеріям рівнозначності посади позивачки, а також те, що професійна підготовка та професійні компетентності позивачки не відповідали іншим вакантним посадам.

У вимірі встановлених обставин суд ураховує правову позицію Верховного Суду у справі № 340/1791/22, відповідно до якої пропонування іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей має на меті залишити працівника на державній службі і якщо суб`єкт призначення пропонує ці посади, то має робити це не для позірного дотримання процедури, визначеної законом, а для реального виконання цих приписів закону. Повідомлення переліку вакантних посад задля самого лише повідомлення цих посад як передумови для звільнення не свідчить про реальне виконання Закону чи, принаймні, намагання його виконати.

Верховний Суд України у постанові від 30.01.2025 у справі № 340/1765/23 чітко вказав, що положення частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону №1285-IX у системному зв`язку з іншими положеннями цього Закону (зокрема статті 22) треба розуміти так, що в разі реорганізації державного органу, що є підставою для звільнення державного службовця у значенні пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII, суб`єкт призначення/керівник державної служби повинен запропонувати державному службовцеві, попередженого про звільнення посади, усі вакантні посади (за умови, що такі є), на які можна було б його перевести.

Це також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах: від 25.04.2025 у справі № 420/29690/24, від 28.08.2024 у справі №641/1334/23, від 05.04.2023 у справі №640/12871/21, від 12.04.2023 у справі №340/1791/22, від 24.07.2023 у справі №140/7340/22.

Так, суд звертає увагу на те, що обов`язок з працевлаштування працівника, який покладається на роботодавця з моменту попередження про вивільнення і триває до дня звільнення, реалізується через надання всіх вакантних посад, які з`явилися в установі протягом цього періоду, а також тих, що існували на день звільнення. Зміст частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» передбачає, що роботодавець вважається таким, що виконав свій обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі можливі варіанти переведення, що відповідають його професійній кваліфікації.

Отже, пропозиція однієї посади за вибором суб`єкта призначення без урахування всіх доступних вакансій є порушенням закону, а звільнення за таких умов протиправне.

Окрім того, суд враховує, що згідно вимог п.2 ч.3 ст. 87 статті 87 Закону №889-VIII керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, при цьому, враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Стаття 42 Кодексу законів про працю України регламентує, що при скороченні чисельності чи штату працівників переважне право на залишення на роботі надається працівникові з вищою кваліфікацією та продуктивністю праці. У разі неможливості збереження за працівником його роботи, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний запропонувати йому іншу роботу на тій самій місцевості.

За відомостями трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 має понад 25 років стажу роботи у сфері державного екологічного контролю, з них понад 10 років - на керівних посадах у структурі Державної екологічної інспекції у Харківській області. Її трудова діяльність характеризується високим професіоналізмом, стабільністю, сумлінністю, що підтверджується заохоченнями, подяками, преміями та іншими формами відзначення, що містяться в її трудовій книжці.

Верховний Суд України у постанові від 22.05.2019 у справі № 753/3889/17 зазначив, частиною другою статті 42 КЗпП України, зокрема, визначено, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Отже, при вивільненні працівників, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці в першу чергу підлягає оцінці кваліфікація та продуктивність праці працівників, що підлягають скороченню. І лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені у частині другій статті 42 КЗпП України.

За змістом статті 42 КЗпП України коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, та які не мають такого права, стосується всіх працівників, які займають таку ж посаду. При визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо.

Доказами більш високої продуктивності праці можуть бути: виконання значно більшого обсягу робіт порівняно з іншими працівниками, які займають аналогічну посаду чи виконують таку ж роботу, накази про преміювання за високі показники у роботі тощо.

У спірних правовідносинах, відповідач не здійснив жодної порівняльної оцінки професійних якостей працівників, які претендували на збереження посади в новоствореному відділі. Так, до матеріалів справи не надано жодних документів про аналіз кваліфікаційного рівня, досвіду або результатів роботи.

Отже, звільнення позивачки відбулось без урахування її професійного рівня, досвіду та заслуг, що є порушенням трудових гарантій та свідчить про вибірковий та формальний характер прийнятого рішення, що є підставою для визнання наказу про звільнення протиправним.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що зміна структури та штатного розпису була формальною, необґрунтованою та незаконною, оскільки спірні правовідносини стосуються звільнення позивачки з посади, а не правомірності проведення самої зміни структури та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Харківській області. Таких вимог позивачем не заявлено.

До того ж, в матеріалах справи відсутні будь-які рішення про визнання протиправним та скасування Наказу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 19.05.2025 року №50 «Про введення в дію структури та штатного розпису Державної екологічної інспекції у Харківській області на 2025 рік».

Слід також зауважити, що Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 340/1791/22 зазначив наступне: «Видається очевидним, що пропонування іншої рівнозначної посади державної служби або, як виняток, нижчої посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей (відповідно до абзаців першого, другого частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII) має на меті залишити працівника на державній службі (шляхом його переведення на запропоновану посаду без проведення конкурсу) й відповідач, якщо пропонує ці посади, то має робити це не для позірного дотримання процедури, визначеної законом, а для реального виконання цих приписів закону. Повідомлення переліку вакантних посад задля самого лише повідомлення цих посад як передумови для звільнення не свідчить про реальне виконання Закону чи, принаймні, намагання його виконати.».

Такий принцип тлумачення частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII у редакції Закону № 1285-ІХ застосований у багатьох інших постановах Верховного Суду, зокрема й тих, що перелічені вище, і на переконання суду, є справедливим і застосовним у цій справі, адже гарантіями забезпечення права громадян на працю є, у тому числі, захист від незаконного звільнення і сприяння у збереженні роботи.

Аналізуючи обставини, які склались між сторонами у цій справі, крізь призму наведеної Верховним Судом позиції, суд уважає, що пропонування позивачеві посади провідного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) лісів та рослинного світу, тваринного світу та біоресурсів державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області, яка є нижчою не лише за посадовим окладом, а й за рівнем відповідальності, управлінськими повноваженнями та статусом, не забезпечувало дотримання гарантій права позивача на працю, а навпаки, робило його ілюзорним.

Це радше свідчить про формальне намагання відповідача дотриматися вимог Закону № 889-VІІІ, аніж про реальний намір сприяти у залишенні позивача на державній службі.

Крім того, у справі 380/9055/22 Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2023 року та 12 вересня 2024 вже висловився щодо питання застосування частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII у редакції Закону № 1285-ІХ і суд апеляційної інстанції прийняв оскаржувану постанову на підставі встановлених під час нового розгляду справи обставин з урахуванням цих висновків, який узгоджується з уже раніше сформульованою позицією Верховного Суду.

Твердження Відповідача про те, що частина третя статті 87 Закону № 889-VIII у редакції Закону № 1285-ІХ чітко передбачає обов`язок суб`єкта призначення/керівника державної служби запропонувати лише одну рівнозначну посаду державної служби є нічим іншим, аніж суб`єктивним сприйняттям і трактуванням цієї норми відповідачем та не ґрунтується на правильному тлумаченні. Так, словосполучення «іншу рівнозначну посаду державної служби» не означає «одну рівнозначну посаду державної служби». Під «іншою» слід розуміти будь-яку вакантну рівнозначну посаду державної служби, яку може обійняти державний службовець з урахуванням своєї кваліфікації. Відповідно, якщо таких посад декілька, то всі вони повинні бути запропоновані державному службовцю.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наказ Державної екологічної інспекції у Харківській області № 104-о від 18.06.2025 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря у зв`язку зі скороченням посади - є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 Кодексу законів про працю України, а відтак, встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Згідно з приписами пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100), цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу.

Пунктом 5 цього Порядку № 100 передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до приписів пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо нарахувань заробітної плати від 08.09.2025 заробітна плата за червень місяць складає 117954,80 грн., а фактична сума виплат після відрахування обов`язкових податків становить 90825,27 грн.

Згідно з довідкою Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо розміру середньоденної заробітної плати від 08.09.2025 середньоденна заробітна плата до моменту звільнення позивачки складає 1826,18 грн.

Таким чином, середній заробіток позивачки за час вимушеного прогулу з 20.06.2025 року (наступний день після звільнення) по 15.09.2025 року (до дня прийняття судового рішення) становить 113223,16 грн. (67 робочих днів х 1826,18 грн.), з врахуванням норм Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Державної екологічної інспекції у Харківській області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20.06.2025 року по 22.09.2025 року в сумі 122354,06 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Тому рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору не здійснюється, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Згідно частин 1, 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У відповідності до частини 3 статті 143 якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У позовній заяві позивач заявив про те, що додатково підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн., які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, наразі суд не вирішує питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 238, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Харківській області № 104-о від 18.06.2025 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря у зв`язку зі скороченням посади.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря Державної екологічної інспекції у Харківській області.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.06.2025 року по 22.09.2025 року в сумі 122354,06 грн. (сто двадцять дві тисячі триста п`ятдесят чотири грн. 06 копійок) з відрахуванням обов`язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Марина Лук`яненко