Справа № 320/43043/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 320/43043/25

23 вересня 2025 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Баб`юк П.М., , перевіривши виконання вимог статей 160, 161, 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство "Регіон-Автогаз" про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду 26.08.2025 звернулось Головне управління ДПС у Тернопільській області з позовною заявою до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство "Регіон-Автогаз" про встановлення керівнику юридичної особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в порядку ст.289-2 КАС України.

Справі присвоєно номер №320/43043/25.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 справу №320/43043/25 передано на розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду.

22.09.2025 о 11:26 год. справа надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду та здійснено автоматичний розподіл між суддями.

У позові Головне управління ДПС у Тернопільській області в порядку ст.289-2 КАС України просить:

- Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівнику Приватного підприємства "Регіон-Автогаз" Суворовій-Головніній Маргариті Юріївні за межі України до погашення податкового боргу в сумі 1757838,28грн.

Відповідно до ст.289-2 КАС України, у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Адміністративна справа, передбачена цією статтею, розглядається судом протягом 48 годин з дня подання відповідної позовної заяви.

Судом під час підготовки справи до розгляду встановлено, що платнику податків направлена податкова вимога форми «Ю» №0-1900 від 19.03.2024 на суму 1757909,44грн, яка отримана ПП "Регіон-Автогаз" 13.04.2024.

Відповідно, 240 календарних днів (згідно статті 289-2 КАС України) для сплати визначеного у ній податкового боргу сплинули 09.12.2024.

Тобто, з 10.12.2024 у контролюючого органу виникло право звернення до суду з даним позовом. З вказаної дати і повинен обраховуватись тримісячний строк звернення до суду у справах даної категорії (постанова Верховного Суду від 12.09.2024 у справі №120/2322/24).

З позовною заявою контролюючий орган звернувся 15.08.2025 (здано на пошту), тобто поза межами тримісячного строку, визначеного абзацом другим частини другої статті 122 КАС України.

Ухвалою від 22 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати причини поважності (у разі їх наявності) пропуску строку звернення до суду та надати належні докази на їх підтвердження.

Зважаючи на скорочені строки розгляду цієї категорії справ, які встановлені ст.289-2 КАС України (48 годин), встановлено позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви до 12:00 год. 23.09.2025.

На виконання ухвали представником позивача 23.09.2025 о 11:23 год. подано заяву про усунення недоліків.

В заяві представник вказує, що тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

Зазначає, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 по справі №500/3571/24 задоволено позов Головного управління ДПС у Тернопільській області до ПП "Регіон-Автогаз" про стягнення податкового боргу в сумі 1757838,28грн.

Також, зазначає, що контролюючим органом виставлялись платіжні інструкції від 28.05.2025 №68800-13, №68798-13, №68797-13, №68796-13, від 25.04.2025 №68436-13, від 05.05.2025 №68624-13, №68622-13.

Вважає, що підставою звернення до суду з даним позовом, є в тому числі повернення 11.06.2025 та 19.06.2025 установами банків без виконання вказаних платіжних інструкцій.

У зв`язку з цим представник позивача зазначає, що контролюючий орган діяв в межах законодавства, підстави для залишення позову без руху відсутні. Просить поновити пропущений процесуальний строк та відкрити провадження у справі.

Вирішуючи подану представником заяву від 23.09.2025 про усунення недоліків та зазначене у ній клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з даним позовом суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд наголошує, що поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Питання застосування строків звернення до суду у разі звернення контролюючого органу до суду з позовною заявою в порядку статей 160, 289-2 КАС України щодо застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України було предметом дослідження Верховним Судом зокрема при розгляді адміністративних справ №120/2322/24, №580/11507/24, №140/26462/23.

Так, Верховний Суд у постанові від 12.09.2024 у справі №120/2322/24 вказав, що норми статті 289-2 КАС України не встановлюють строків звернення до суду, не визначають інших вимог до позовної заяви, відмінних від тих, які передбачені загальними нормами КАС України, як і не встановлюють іншої, особливої процедури розгляду таких заяв, що свідчить про те, що звернення в порядку статті 289-2 КАС України з позовною заявою про обмеження виїзду керівника платника податків за кордон відбувається в загальному порядку.

У постанові від 24.07.2025 у справі № 580/11507/24 Верховний Суд акцентує увагу на тому, що норма частини другої статті 122 КАС України чітко встановлює момент початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень саме з дня виникнення підстав, які наділяють його правом на подання визначених законом позовних вимог. Такими підставами слід уважати об`єктивно визначені обставини, за наявності яких суб`єкт владних повноважень усвідомлює або повинен усвідомлювати факт порушення публічного інтересу, на захист якого спрямований відповідний адміністративний позов. При цьому слід виходити з того, що строк звернення до суду не може визначатися на розсуд суб`єкта владних повноважень чи пов`язуватися з будь-якими суб`єктивними чинниками, такими як момент прийняття внутрішніх рішень чи отримання додаткових роз`яснень.

Таким чином, законодавець передбачив об`єктивний критерій для обчислення строку звернення до адміністративного суду, який забезпечує належну реалізацію принципів юридичної визначеності, стабільності правовідносин та оперативності у вирішенні публічно-правових спорів. Недотримання цього строку позбавляє суб`єкта владних повноважень можливості реалізувати своє право на судовий захист, якщо не буде встановлено наявності поважних причин для його поновлення. Вказане забезпечує збалансованість інтересів суб`єктів владних повноважень та інших учасників адміністративного процесу, сприяє дисциплінованості та прогнозованості діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, унеможливлює зловживання процесуальними правами та гарантує ефективний судовий захист прав і законних інтересів усіх учасників правовідносин.

При цьому, право на звернення до суду згідно зі статтею 289-2 КАС України щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України виникає через 240 днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, та повинно бути реалізовано в межах тримісячного строку, передбаченого частиною другою статті 122 КАС України. (Постанови Верховного Суду від 24.07.2025 у справі №580/11507/24 та від 12.09.2024 - №140/26462/23)

Вказані висновки є релевантними до правовідносин у даній справі та в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України є обов`язкові для врахування.

Таким чином, беручи до уваги, що ГУ ДПС у Тернопільській області було подано позовну заяву в порядку статті 289-2 КАС України, строк на звернення до суду визначається статтею 122 КАС України та становить три місяці, який обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом позовних вимог.

Як уже зазначалось судом в ухвалі про залишення позову без руху, підставою для звернення позивачем до суду є наявність у ПП "Регіон-Автогаз", керівником якого є ОСОБА_1 , податкового боргу, що перевищує 1 000 000,00 грн, який не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Так, платнику податків (ПП "Регіон-Автогаз") направлялась податкова вимога форми Ю №0-1900 від 19.03.2024 на суму 1757909,44грн, яка отримана ним 13.04.2024.

Відповідно 240 календарних днів (згідно статті 289-2 КАС України) для сплати визначеного у ній податкового боргу сплинули 09.12.2024.

Тобто, з 10.12.2024 у контролюючого органу виникло право звернення до суду з даним позовом. З вказаної дати і повинен обраховуватись тримісячний строк звернення до суду у справах даної категорії (постанова Верховного Суду від 12.09.2024 у справі №120/2322/24).

З позовною заявою контролюючий орган звернувся 15.08.2025 (здано на пошту), тобто поза межами тримісячного строку, визначеного абзацом другим частини другої статті 122 КАС України.

Що стосується обґрунтувань наведених представником позивача у заяві про усунення недоліків поданій 23.09.2025.

Як уже зазначено судом, в тому числі з посиланням на релевантні висновки Верховного Суду, право звернення до суду з даним позовом виникло у контролюючого органу (позивача) 10.12.2024.

Таким чином, в силу положень частини другої статті 122 КАС України таке право мало бути реалізоване позивачем протягом трьох місяців, тобто, до 10.03.2025.

Натомість, позов подано до суду 15.08.2025, тобто з пропуском встановленого строку звернення більше ніж 5 місяців.

Представник посилається не те, що протягом 2024 та 2025 років контролюючим органом здійснювались заходи щодо стягнення такого податкового боргу (рішення суду про стягнення податку від 06.08.2024, виставлялись платіжні інструкції про стягнення податкового боргу у квітні-травні 2025 року).

Поряд з цим, суд нагадує, що податкова вимога була надіслана платнику податків засобами поштового зв`язку та отримана ним 13.04.2024.

Відповідно до пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, заходи щодо стягнення такого податкового боргу контролюючий орган мав почати вчиняти ще у травні 2024 року.

При цьому, продовження контролюючим органом здійснення таких заходів щодо стягнення податкового боргу у 2025 році не перешкоджало зверненню у встановлений строк до суду із позовною заявою про встановлення керівнику юридичної особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в порядку ст.289-2 КАС України.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що зазначені у заяві підстави поновлення строку звернення до суду є неповажними. Будь-яких інших поважних причин пропуску строку звернення до суду у заяві про усунення недоліків не наведено.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Реалізація контролюючим органом права на звернення до суду з позовною заявою щодо тимчасового обмеження керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб платника податків, а нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду, позовну заяву і додані до неї документи слід повернути позивачеві.

Керуючись статтями 122, 123, 241, 248, 289-2 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство "Регіон-Автогаз" про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України повернути позивачу.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 23 вересня 2025 року о 13:22 год.

Суддя Баб`юк П.М.