Справа № 420/34615/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/34615/24

Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В. Дата і місце ухвалення: 28.02.2025р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів : Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Національного банку України до Головного управління ДПС в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2024 року Національний банк України звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просив суд:

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити з акту опису майна №6/15-32-51-08 від 02.06.2020р. цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна;

- скасувати реєстрацію обтяження у вигляді податкової застави, зареєстрованої 03.06.2020р., номер запису про обтяження 36740280, на підставі акту опису майна №6/15-32-51-08 від 02.06.2020р. на нерухоме майно - цілісний майновий комплекс, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що складається з:

будівлі головного корпусу з блоками підсобних приміщень, автоплатформою і залізничною колією, літ. «А, пд (А), А1, а, а1», загальною площею 20635,3 кв.м;

адміністративного корпусу, літ. «Б, пд (Б)», загальною площею 2 326 кв,м;

будівлі охорони, літ. «В», автовагової, літ. «Г», загальною площею 27,3 кв.м.;

будівлі електроцеху, літ. «Е, е, е1», загальною площею 399,2 кв.м.;

складу мастил і масел, літ. «Є», загальною площею 74,1 кв.м.;

матеріального складу, літ. «ж1, ж2»; водомірного вузла, літ. «И»; розподільчого пристрою, літ. «К»; будівлі котельної, літ. «Л, ЛІ, л, лі», загальною площею 860,7 кв.м.;

насосної ІІ-го підйому, літ. «М», загальною площею 64,3 кв.м.;

мазутонасосної, літ. «Н, Н1», загальною площею 53 кв,м.;

столярного цеху, літ. «О, О1», загальною площею 250,1 кв.м.;

будівлі ремонтно-механічної, літ. «П», загальною площею 32,7 кв.м.;

цеху фасовки мастил, літ. «Р», загальною площею 274,6 кв.м.;

торгівельного павільйону, літ. «Т», загальною площею 71,5 кв.м.;

пункту мийки машин, XI; блок-заправки, І-ІІ; градильної з крапильною, III; мазутосховища, IV; димових труб, V, VI; резервуарів, VII, VIII; брукування, IX; естакади, X; огорожі, № 1-7; складу мастил і масел, літ. «Ж, ж», загальною площею 591,1 кв.м.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 28.02.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову Національного банку України.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що Національний банк України має пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок спірного нерухомого майна на підставі положень Закону України «Про іпотеку», натомість у відповідача відсутні правові підстави на погашення суми податкового боргу за рахунок боргу майна, що перебуває у податковій заставі. Судом не враховано, що згідно акту опису майна №6/15-32-51-08 від 02.06.2020р. належне ПАТ «Одесапродконтракт» майно описане в податкову заставу на підставі ст.89 ПК України - у зв`язку з наявністю у вказаного підприємства податкового боргу в сумі 19 152 922,84 грн., який виник з 30.11.2019р. Наразі відсутні підстави для звільнення майна ПАТ «Одесапродконтракт» з податкової застави, передбачені підпунктами 93.1.1 93.1.6 пункту 93.1 статті 93 ПК України.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Національним банком України та публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» (далі - Банк) укладено кредитний договір про рефінансування №29 від 26.11.2009р. (далі - Кредитний договір).

З метою забезпечення виконання Банком зобов`язань за зазначеним кредитним договором між Національним банком України та публічним акціонерним товариством «Одесапродконтракт», як майновим поручителем, укладено Іпотечний договір (зі змінами) від 26.11.2009р., зареєстрований в реєстрі за №4127, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю.

За умовами зазначеного Іпотечного договору ПАТ «Одесапродконтракт» надало в іпотеку Національному банку України належне йому на праві власності нерухоме майно: цілісний майновий комплекс, за адресою: Одеська область, м. Одеса, 19-й км Старокиївської дороги, будинок 34, реєстраційний номер 01.

У зв`язку з невиконанням Банком зобов`язань за кредитним договором та початком процедури ліквідації Банку, Національним банком України до господарського суду Одеської області подано позов до ПАТ «Одесапродконтракт» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.07.2019р. по справі №916/302/16, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2021р. та постановою Верховного Суду від 07.06.2022р., позовні вимоги задоволено. У рахунок погашення заборгованості Банку перед НБУ за Договором у сумі 3 162 606 403,14 грн., яка складається з заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 3 092 825 995,46 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 68 754 093,14 грн., пені за простроченими процентами у розмірі 1 026 314,54 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором, та належить товариству, а саме: нерухоме майно - цілісний майновий комплекс, за адресою: м. Одеса, 19 км Старокиївської дороги, будинок 34, реєстраційний номер 01, що складається з: будівлі головного корпусу з блоками підсобних приміщень, авто платформою і залізничною колією, літ. «А, пд (А), А1, а, а1», загальною площею 20 635.3 кв.м.; адміністративного корпусу, літ. «Б, пд (Б)», загальною площею 2 326 кв.м.; будівлі охорони, літ. «В», автовагової, літ. «Г», загальною площею 27,3 кв.м.; будівлі електроцеху, літ. «Е, е, е1», загальною площею: 399,2 кв.м.; складу мастил і масел, літ. «Є», загальною площею 74,1 кв.м.; матеріального складу, літ. «ж1, ж2»; водомірного вузла, літ. «И»; розподільчого пристрою, літ. «К»; будівлі котельної, літ. «Л, Л1, л, л1», загальною площею 860,7 кв.м.; насосної ІІ-го підйому, літ. «М», загальною площею 64,3 кв.м.; мазутонасосної, літ. «Н, Н1», загальною площею 53 кв.м.; столярного цеху, літ. «О, О1», загальною площею: 250.1 кв.м.; будівлі ремонтно-механічної, літ. "П", загальною площею 32,7 кв.м.; цеху фасовки мастил, літ. «Р», загальною площею 274,6 кв.м.; торгівельного павільйону, літ. «Т», загальною площею 71,5 кв.м.; пункту мийки машин, XI; блок-заправки, І-ІІ; градильної з крапильною, III; мазутосховища, IV; димових труб, V, VI; резервуарів, VII, VIII; брукування, IX; естакади, X; огорожі, №1-7; складу мастил і масел, літ. «Ж, ж», загальною площею 591,1 кв.м.; всі невіддільні від реконструкції, зміни та доробки, тощо. Визначено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Прилюдні торги, проведені у межах процедури виконавчого провадження, було визнано такими, що не відбулись на підставі відсутності допущених учасників торгів.

Керуючись вимогами Законів України «Про Національний банк України», «Про іпотеку», «Про виконавче провадження», Правлінням Національного банку України прийнято рішення від 31.04.2024р. №142-рш «Про набуття Національним банком України права власності на нерухоме майно, передане в іпотеку Національному банку України юридичною особою, яка є майновим поручителем публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» за наданим кредитом».

На підставі акту №60107977/6-20.1 від 29.03.2024р. державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, складеного державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі 26.06.2024р. видано Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номер 4-485, яким посвідчено права власності Національного банку України на Цілісний майновий комплекс за адресою: Одеська область, м. Одеса, 19-й км Старокиївської дороги, будинок 34, реєстраційний номер об`єкта 01.

Державна реєстрація права власності Національного банку України на цілісний майновий комплекс за реєстраційним номером 01 підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав за №384427738 від 26.06.2024р.

При отриманні інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №391420003 від 19.08.2024р. Національному банку України стало відомо, що в реєстрі містяться відомості про зареєстроване обтяження на нерухоме майно, а саме: податкову заставу, накладену 03.06.2020р. Головним управління ДПС в Одеській області.

29.08.2024р. Національний банк України листом №63-0005/65492 звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області із вимогою про здійснення заходів щодо зняття обтяження (податкової застави) з нерухомого майна.

Листом №20388/5/15-32-13-05-06 від 23.09.2024р. Головне управління ДПС в Одеській області відмовило в задоволенні заяви НБУ, з посиланням на відсутність правових підстав для звільнення з податкової застави описаного майна боржника ПАТ «Одесапродконтракт», передбачених підпунктами 93.1.1 93.1.6 пункту 93.1 статті 93 ПК України.

Зазначена відмова стала підставою для звернення Національного банку України з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов Національного банку України суд першої інстанції виходив з того, що так як обтяження на користь Національного банку зареєстровано раніше (26.11.2009р.), аніж обтяження податкового органу, яке зареєстровано 03.06.2020р. на підставі акту опису майна №6/15-32-51-08 від 02.06.2020р., тому Національний банк України має пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок спірного нерухомого майна на підставі положень Закону України «Про іпотеку». За висновками суду, у Головного управління ДПС в Одеській області відсутні правові підстави на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, оскільки відповідач не є першочерговим обтяжувачем. Більше того, суд зазначив, що Національний банк України реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки і набув права власності на нього. За наведених обставин, відповідно до пункту 87.3 статті 87 ПК України, таке майно не може бути використано як джерело погашення податкового боргу, а тому відповідач протиправно, всупереч вимогам чинного законодавства, відмовив у звільненні з податкової застави.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава це - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Пунктом 88.1 статті 88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно п.89.1 ст.89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. (п.89.2 ст.89 ПК України)

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Пріоритет податкової застави щодо інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону (п.90.1 ст.90 ПК України).

Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. №898-IV (далі Закон №898-IV) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Таким чином, Закон №898-IV встановлює пріоритет іпотекодержателя та передбачає черговість реалізації зареєстрованих прав та вимог на нерухоме майно та, відповідно, черговість повернення заборгованості, в результаті невиконання позичальником своїх основних зобов`язань.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, обтяження нерухомого майна (заборона відчуження) у зв`язку з посвідченням Іпотечного договору від 26.11.2009р. за №4127 зареєстроване 26.11.2009р., що підтверджується Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек №25474070 від 26.11.2009р., Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №25474068 від 26.11.2009р. та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №373876647 від 11.04.2024р.

Тобто, обтяження на користь Національного банку України зареєстровано раніше, ніж обтяження податкового органу, яке зареєстровано 03.06.2020р. на підставі акту опису майна №6/15-32-51-08 від 02.06.2020р.

А відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що Національний банк України має пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок спірного нерухомого майна на підставі положень Закону України «Про іпотеку».

Національний банк реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки і набув права власності на нього.

В свою чергу, у Головного управління ДПС в Одеській області відсутні правові підстави на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, оскільки відповідач не є першочерговим обтяжувачем.

Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.04.2021р. по справі №440/4097/18.

Що ж до посилань апелянта на відсутність підстав для припинення податкової застави, то колегія суддів зазначає, що дійсно пунктом 93.1 статті 93 ПК України передбачені виключні підстави припинення податкової застави.

Так, відповідно до ст.93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 93.4ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Водночас, колегія суддів зазначає, що п.п.87.3.1 п.87.3 ст.87 ПК України передбачено, що не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави.

Отже, відсутні правові підстави для обтяження нерухомого майна контролюючим органом податковою заставою для погашення податкової заборгованості ПАТ «Одесапродконтракт» перед бюджетом, оскільки таке майно, відповідно до пункту 87.3 статті 87 ПК України, не може бути використано як джерело погашення податкового боргу.

За наведених обставин у їх сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області звільнити з податкової застави цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову Національного банку України, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук