Справа № 520/3479/24
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

23 вересня 2025 року №520/3479/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Ніколаєва Ольга Вікторівна, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту ГУ ПФ України в Харківській області) та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі по тексту ГУ ПФ України в Тернопільській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФ України в Тернопільській області №98 від 30.10.2023 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Харківській області призначити та виплачувати з 26.06.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно із п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Харківській області при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно із п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV ОСОБА_1 зарахувати до страхового стажу період роботи з 07.04.1990 по 31.12.1999;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Харківській області при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 зарахувати до пільгового стажу згідно із п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, періоди його роботи з 07.04.1990 по 31.12.1999 та з 01.10.2008 по 31.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає спірне рішення таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 19.02.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся через особистий кабінет порталу електронних послуг до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказану заяву розглянуто органами пенсійного фонду відповідно до п.4.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1), за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №98 від 30.10.2023 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, з посиланням на відсутність необхідного пільгового та страхового стажу право на призначення пенсії згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування". Страховий стаж становить 26 років 07 місяців 10 днів. Пільговий стаж становить 04 роки 00 місяців 15 днів. До страхового та пільгового стажу не зараховано період роботи в колгоспі "Червоний Оскіл" з 10.04.1990 по 31.12.1999 згідно письмових показань свідків зареєстрованих в реєстрі приватним нотаріусом №4254 та №4705, оскільки підтвердження свідками виконання мінімуму трудової участі в колгоспі вищезазначеним Порядком не передбачене; з 01.10.2008 по 31.12.2018 у ТзОВ "Чарівний лан" на посаді тракториста-машиніста, оскільки пільгова довідка відсутня та інформація у відомостях по спеціальному стажу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не зазначена.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком з підстав не зарахування позивачу страхового та пільгового стажу, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України №1788-XII від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення" та №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до приписів ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ст.9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п.3 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до положень ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абзацом 1 частини 2 цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Приписами ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба.

При цьому, суд зазначає що положеннями ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В той же час, відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пунктів 17, 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками (пункт 25 Порядку №637).

Отже, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок відсутності архівних даних з інших причин, окрім неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями, трудовий стаж позивача може бути установлено на підставі показань не менше двох свідків, які б знали його по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу.

Водночас, суд зазначає, що згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Позивач у позовній заяві зазначив, що під час війни він втратив свою трудову книжку, і тому позивачу довелося проводити збір великої кількості уточнюючих довідок для підтвердження періодів роботи, які необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Як установлено судом позивач через свого представника звертався до Ізюмського районної військової адміністрації Харківської області з приводу отримання архівних довідок для підтвердження періодів роботи.

Проте, Ізюмська районна військова адміністрація Харківської області надала відповідь № 01-42/007 від 08.08.2023, у якій зазначалося що архівні справи з кадрових питань були знищенні в наслідок пожежі приміщення архівного відділу районної військової адміністрації.

На думку суду, відсутність документів по підприємству, не може позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу, який в свою чергу за відсутності трудової книжки та підтверджуючих документів підприємств може бути зарахований на підставі показань свідків.

З матеріалів справи, зокрема, з нотаріально завірених письмових показань свідків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були ознайомлені із частиною 1 статті 384 Кримінального кодексу України, яка передбачає покарання за завідомо неправдиві показання свідка, підтвердили, що ОСОБА_1 з 07.04.1990 по 31.12.1999 працював повни робочий день трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі "Червоний оскіл" (згодом - КПС "Червоний оскіл" ()).

З досліджених трудових книжок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , копії яких знаходяться у матеріалах справи, встановлено наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 , 07.04.1990 прийнятий на роботу в колгосп "Червоний оскіл" механізатором ОТД№1.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно трудової книжки серія НОМЕР_2 , 15.08.1983 прийнятий в колгосп "Червоний оскіл", 09.01.1998 звільнений за власним бажанням.

Отже, на підставі досліджених доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що факт роботи позивача в колгоспі "Червоний оскіл" (згодом - КПС "Червоний оскіл" ()) в період з 07.04.1990 по 31.12.1999, є підтвердженим, а тому вказані періоди роботи підлягають зарахуванню до його страхового та пільгового стажу.

Щодо спірного періоду про зарахування з 01.10.2008 по 31.12.2018 пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону №1058 визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною 1 статті 21 Закону №1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) у період з 01.10.2008 по 31.12.2018 позивачем сплачувались страхові внески.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 27.10.1984 року встановлено, що запис під №13 містить відомості про те, що 01.10.2008 позивач трактористом-машиністом ТОВ "Чарівний Лан", запис №14 - 02.03.2018 - назву професії "Тракторист-машиніст" було змінено на "Тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва" для приведення у відповідність до Національного класифікатора України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", а також запис під №15 про те, що 14.02.2020 року позивач звільнений за згодою сторін по п.1 ст.36 КЗпП України. Вказані записи скріплені печаткою підприємства, а також містять відомості щодо посадовою особи, якою вони вчинені, у т.ч. містять підставу їх внесення з зазначенням номерів та дати наказів.

З огляду на викладене, суд вважає трудова книжка позивача містить усі відомості про період роботи, професію та посаду позивача, характер виконуваної ним роботи, що визначають його право на пенсію на пільгових умовах за період його роботи з 01.10.2008 по 31.12.2018, а тому у відповідача відсутні підстави для неврахування позивачу вказаних періодів роботи до пільгового стажу роботи з вищевказаних обставин.

Відтак суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 30.10.2023 №98 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових вимогах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV є протиправним, а тому таке рішення належить скасувати.

Щодо частини позовних вимог зобов`язального характеру, суд зазначає, що рамках заявлених позовних вимог та доказів, поданих на їх обґрунтування, не вбачається можливим встановити достатність підстав та умов для призначення такої пенсії, а саме: чи вистачає набутого позивачем стажу для призначення такого виду пенсії.

На час розгляду справи пенсія ще не призначена і остаточний правильний обрахунок страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії, пенсійним органом не проведено, відтак, останнім і не зроблено остаточного висновку про наявність/відсутність у позивача достатнього стажу для призначення такої пенсії.

При цьому, призначення пенсії, в тому числі і обрахування стажу, необхідного для її призначення, за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України, якому після остаточного обрахунку стажу позивача визначитись із тим, чи достатньо такого стажу для призначення позивачу пенсії.

За наведених обставин, правові підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію відсутні.

У силу абзацу 14 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З метою ефективного захисту прав позивача, керуючись приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, при цьому, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, у цьому випадку, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача від 24.10.2023 визначено ГУ ПФ в Тернопільській області, то саме це Управління і має завершити процедуру повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Відповідно, за обставин цієї справи відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчиняти певні дії. Окрім цього, цей суб`єкт владних повноважень не розглядав заяву позивача.

Як наслідок, зобов`язати призначити позивачу пенсію належить саме Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність відмови у здійсненні перерахунку пенсії на підставі наданої довідки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, будинок 5, Держпром, під`їзд 3, поверх 2, місто Харків, Харківський район, Харківська область, 61022, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, будинок 3, місто Тернопіль, Тернопільський район, Тернопільська область, 46001, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФ України в Тернопільській області №98 від 30.10.2023 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) від 24.10.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 07.04.1990 по 31.12.1999 та зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 07.04.1990 по 31.12.1999 та з 01.10.2008 по 31.12.2018, з урахуванням правових висновків суду у даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 23.09.2025.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА