Справа № 160/6017/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/6017/24
(суддя Букіна Л.Є., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року про відмову у задоволенні заяви поданої в порядку ст. 383 КАС України у справі №160/6017/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року позов ОСОБА_1 - задоволено повністю.

Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що виявилися в обмежені загального розміру пенсії позивача максимальним розміром та у відмові від проведення нарахування та виплати пенсії позивача з 01.03.2022, без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату пенсії позивача з 01.03.2022, у розмірі фактичного нарахування пенсії, без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії з 01.03.2022, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням проведення індексації пенсії з 01.03.2023, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з виплатою показника збільшенням основного розміру пенсії (25%) від суми основного розміру пенсії, у розмірі, з урахуванням проведеної індексації пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 №1381», з виплатою щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713, без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 по справі №160/4495/23.

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виявилися у обчислені та виплаті з 01.03.2023 позивача показника збільшенням основного розміру пенсії (25%) від суми основного розміру пенсії, без урахуванням проведеної індексації пенсії, всупереч положенням постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 №1381».

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату пенсії позивача з 01.03.2023, з виплатою показника збільшенням основного розміру пенсії (25%) від суми основного розміру пенсії, у розмірі, з урахуванням проведеної індексації пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 №1381» (т.1 а.с.71-74).

12 червня 2025 року від позивача надійшла заява в порядку ст.383 КАС України, в якій заявник, просить визнати протиправними дії відповідача які полягають у порушенні прав позивача підтверджених рішенням суду від 13.05.2024 у справі №160/6017/24 з урахуванням окремої ухвали суду від 01.03.2024 року у справі №160/4495/23, на нарахування та виплату позивачу починаючи з 01.02.2023 року виплатою щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713, без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром.

Заява фактично обґрунтована тим, що позивач дізнався, що йому 05.06.2025 року було припинено відповідачем нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року заяву залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що доводи позивача виходять за межі спірного правового інституту, адже суд у рамках розгляду цієї заяви обмежений встановлювати ті обставини, що мали місце під час ухвалення рішення суду у справі №160/4495/23.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржила її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу якою задовольнити подану ним заяву.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції, було помилково визначено спірні правовідносини та помилково визначено мотиви звернення позивач до суду з заявою, в порядку статті 383 КАС України і як результат цього - суд першої інстанції самоусунувся від проведення дослідження та з`ясування всіх обставин справи та самоусунувся від збирання та дослідження зібраних у справі доказів, наслідками було унеможлення встановлення фактичних обставин та правильного їх вирішення, а відтак позивач вважає можливо дійти висновку про підтвердження факту порушення судом першої інстанції норм матеріального права, під ухвалення ним ухвали суду від 23.06.2025 у справі №160/6017/24.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом частини першої статті 14 КАС України судові рішення, якими закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюються іменем України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частинами 1 та 3 статті 383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що ці правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року вирішувалося питання щодо нарахування та виплати позивачу пенсії з 01.03.2022 року, в тому числі і доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713.

Як вбачається з листа відповідача від 06.06.2025 року копія якого додана до заяви доплату до пенсії у розмірі 2000 гривень припинено у зв`язку з перерахунком пенсії позивача здійсненого на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №160/20662/24.

Викладені обставини свідчать про те, що припинення виплати позивачу доплат до пенсії, в тому числі і доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень стало наслідком перерахунку пенсії позивача здійсненого на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №160/20662/24, тобто обставинами, що мали місце після ухвалення рішення у справі №160/6017/24.

Зважаючи на те, що зміна розміру пенсії позивача пов`язана із обставинами, що виникли після ухвалення рішення у справі №160/6017/24, та такі обставини не були предметом спору у цій справі, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відносно інших доводів заявника, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про відсутність підстав для задоволення заяви поданої в порядку ст. 383 КАС України.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 у справі №160/6017/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов