Справа № 560/10914/25
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10914/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

22 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому просила:

-визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про відкриття виконавчого провадження у справі № 560/3609/25.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 16 липня 2025 року позов задовольнив частково.

Визнано протиправним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 05.06.2025.

Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження за виконавчим листом Хмельницького окружного адміністративного суду по адміністративній справі №560/3609/25 виданого 04.06.2025, після його пред`явлення до виконання стягувачем.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі №560/3609/25, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення п`ятдесят сьомої сесії Нетішинської міської ради VIII скликання від 31.01.2025 №57/2661 "Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради ОСОБА_2 ".

Визнано протиправним та скасовано розпорядження секретаря Нетішинської міської ради від 03.02.2025 №77/2025-рк "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради з 11 лютого 2025 року.

Стягнуто з Нетішинської міської ради на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 11.02.2025 по 13.05.2025 в сумі 231521 грн 40 коп.

Також вирішено допустити негайне виконання рішення суду, в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення середньої заробітної плати за один місяць.

Згідно з ухвалою від 30.05.2025 у справі №560/3609/25 вирішено: виправити описку в абзаці 5 резолютивної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі №560/3609/25 шляхом зазначення правильного найменування органу з якого слід стягнути на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, а саме: "виконавчий комітет Нетішинської міської ради" замість "Нетішинська міська рада".

Ухвалою від 03.06.2025 у справі №560/3609/25 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та виправлення описок у виконавчому листі.

Відповідно до ухвали від 06.06.2025 у справі №560/3609/25 заяву ОСОБА_1 щодо виправлення помилки у виконавчому листі у справі №560/3609/25 повернуто заявнику без розгляду.

Так, позивач отримала виконавчий лист по адміністративній справі №560/3609/25, виданий 16.05.2025, боржник - Нетішинська міська рада та виконавчий лист по адміністративній справі №560/3609/25 виданий 04.06.2025 в якому Боржник - Виконавчий комітет Нетішинської міської ради.

Отже, з урахуванням ухвали від 30.05.2025 у справі №560/3609/25, якою виправлено описку в судовому рішенні, виконанню підлягає виконавчий лист по адміністративній справі №560/3609/25 виданий 04.06.2025 в якому Боржник - Виконавчий комітет Нетішинської міської ради, який поданий представником позивача, відповідно до заяви від 05.06.2025.

Даний виконавчий лист (виданий 04.06.2025 в якому Боржник - Виконавчий комітет Нетішинської міської ради) вирішений органом ДВС Повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 05.06.2025 (підписано ОСОБА_3 09.06.2025) у якому, вказано, зокрема: "Пред`явлений до виконання виконавчий лист не містить заходів примусового виконання, які має вчинити державний виконавець, не зазначено назва посади, назва установи на яку має бути поновлена стягувач ОСОБА_1 , не вказано з якого періоду має бути поновлена стягувач ОСОБА_1 "

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог частково.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону в т. ч.: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пункт 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.4 Закону №1404 у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Таким чином, ч. 4 ст. 4 Закону №1404 визначений вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документу, тоді як зазначені відповідачем підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 05.06.2025, зокрема п. 7 ст. 4 вказаного закону, є безпідставними.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 63 Закону №1404 визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 65 Закону №1404 рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, видання роботодавцем наказу про поновлення працівника на роботі є способом виконання відповідного рішення суду, передбаченим чинним законодавством (ч. 2 ст. 65 Закону №1404), що полягає у скасуванні розпорядчим актом роботодавця раніше виданого ним наказу про звільнення та відновленні з працівником трудових відносин з наступної після дня звільнення дати, що засвідчує безперервність трудових відносин з дня прийняття працівника на роботу.

Крім того, ст. 31 Закону №1404 визначено, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач не мав законних підстав для повернення виконавчого документу стягувачу, зокрема за п. 7 ст. 4 Закону №1404 та зобов`язаний був дотриматися вимог ст. 63, 65 Закону №1404, оскільки у судовому рішенні на виконання якого видано виконавчий лист вказані: місце роботи ОСОБА_1 - Нетішинська міська рада; посада ОСОБА_1 - заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради; середньоденна зарплата ОСОБА_1 (3705,90 гривень) та інше, що вказує на можливість виконання судового рішення та виконавчого листа у справі №560/3909/25.

Стосовно посилань апелянта відсутність підстав для виконання виконавчого документа, оскільки постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року на підставі якого і було видано виконавчий документ, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки в даному випадку предметом розгляду є правомірність дій виконавця щодо прийняття виконавчого документа, а не наявність чи відсутність підстав для його виконання. При цьому, на момент виникнення даних спірних відносин рішення суду на підставі якого видано виконавчий документ не було скасоване.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, у разі настання обставин на які посилається апелянт, останній не позбавлений можливості вчинити відповідні дії, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. .

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.