Справа № 932/6141/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 932/6141/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Юрко І.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2025 року в адміністративній справі №932/6141/24 (головуючий суддя першої інстанції Ярощук О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, в якому просила скасувати рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 07.05.2024 року №2-7/5-ап про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 152-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не було повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, справу розглянуто у відсутність позивача. Не надано останньому права на участь у розгляді справи, не надано оцінку всім обставинам, що мають значення для розгляду справи, відтак прийнята відповідачем постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення є протиправною.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №2-7/5-ап від 07.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 на підставі ч.4 ст.152-1 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Дніпровської міської ради.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що наявність вини позивача підтверджується документами, які містяться в матеріалах оскаржуваного рішення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії 11 № 39/4 від 08.04.2024 року та актом обстеження майданчика для паркування від 14.03.2024 року. Відповідно до акту обстеження інспектором з паркування встановлено ряд порушень, передбачених вимогами правил паркування транспортних засобів постанови КМУ від 03.12.2009 року №1342, а саме пунктів 4, 16, 20, 21, 24, 27, 29.

За результатами перевірки інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення, зазначено суть адміністративного правопорушення, опис обставин, а також вказано, що 08.04.2024 року о 09.00 год. було здійснено телефонний дзвінок на номер позивача та запрошено для складання та підписання протоколу, проте остання відмовилась та виявила бажання отримати протокол засобами поштового зв`язку.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні скарги відповідача у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

11.09.2020 року між комунальним підприємством «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір про організацію та експлуатацію майданчиків для паркування №250 ОП, згідно з яким позивач набув право на організацію та експлуатацію майданчика для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 18 (а.с.66, зворотна сторона).

08.04.2024 року головним спеціалістом інспектором з паркування перевірок майданчиків для паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за результатами обстеження спеціально обладнаного майданчика для паркування (акт від 14.03.2024 року №22/11) було складено протокол про адміністративне правопорушення серії №11 №39/4, передбачене ч. 4 ст. 152-1 КУпАП (а.с. 61).

Відповідно до змісту протоколу онлайн-засідання розгляд адміністративної справи призначено на 07.05.2024 о 14 год. 30 хв.

Рішенням відповідача від 07.05.2024 року №2-7/5-ап позивача визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

03.07.2024 року державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі ухваленого відповідачем рішення було відкрите виконавче провадження №75431896.

Не погодившись з рішенням про застосування адміністративно-господарського штрафу №2-7/5-ап від 07.05.2024 року, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не доведено та не надано жодних належних і допустимих доказів щодо дотримання процедури з розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 152-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення посадовою особою суб`єкта господарювання, який утримує майданчики для паркування транспортних засобів, визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів у вигляді штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1342 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів» визначено (далі Постанова №1342), що правила поширюється на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування (далі - користувачі), а також на суб`єктів господарювання, які утримують такі майданчики.

Пунктом 6 Постанови №1342 передбачено, що контроль за виконанням цих Правил здійснює уповноважений підрозділ Національної поліції у частині забезпечення безпеки дорожнього руху на майданчиках для паркування та посадові особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у частині контролю за станом благоустрою, інспектори з паркування у частині контролю за дотриманням правил паркування (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування).

Контроль за виконанням цих Правил у частині стану утримання майданчиків для паркування здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до п.32 Постанови №1342 порушення цих Правил тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно із ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Так, ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Окрім того, відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (ст. 277-2 КУпАП).

Тобто, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа має бути повідомлена не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Окрім того, згідно із ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу (ст. 283 КУпАП).

Кодексом України про адміністративні правопорушення (стаття 284) визначено види постанов по справі про адміністративне правопорушення: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ст. 285 КУпАП).

Отже, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

Для правомірного притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідним є наявність двох критеріїв: 1) належним чином зафіксований факт вчинення правопорушення та 2) додержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Статтями КУпАП чітко визначено процедуру розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також два види документів: протокол фіксація вчиненого правопорушення та постанова як рішення уповноваженого органу про притягнення винної особи до відповідальності.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визначив, що ці два документи мають чітку хронологію їх складення: спочатку протокол, потім постанова. Будь-яких інших документів про притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 152-1 КУпАП не передбачено.

У той же час, ст. 283 КУпАП надано право виконавчому органу сільської, селищної, міської ради постанову по справі про адміністративне правопорушення приймати у формі рішення.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.04.2024 року № 11 №39/43, розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності було призначено на 07.05.2024 року о 14:30 в онлайн режимі.

Проте, доказів, які б підтверджували саме факт отримання позивачкою копії протоколу про адміністративне правопорушення за три дні до розгляду справи про адміністративне правопорушення, у розумінні ст.ст. 73-76 КАС України та з урахуванням ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем до суду подано не було.

Також, відповідачем не підтверджено й сам факт надіслання протоколу про адміністративне правопорушення від 08.04.2024 року на адресу позивача, адже ні з фіскального чеку, ні з копії конверту, наданого до матеріалів справи, відповідачем неможливо встановити, що саме було надіслано позивачеві, а копії журналу реєстрації вихідних документів не надано.

Отже, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, яку не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 року №05/7145/16-а та від 21.05.2020 року у справі №286/4145/15-а дійшов висновку, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Водночас, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів пункту 3 частини другої статті 19 КАС України, не поширюється.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що повноваження адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку статті 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оскаржувана у цій справі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню саме з процедурних підстав.

Крім того, скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10.04.2023 року у справі № 510/248/17, адміністративне провадження № К/9901/3457/18

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Апеляційний суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судом першої інстанції обґрунтовано визначено, що сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 605,60 грн. підлягав стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Дніпровської міської ради.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року в адміністративній справі №932/6141/24 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року в адміністративній справі №932/6141/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, відповідно до частини третьої статті 272 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак