Справа № 380/7355/25
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 рокусправа № 380/7355/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить :

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо визначення розміру середньомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_4 для призначення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пенсії в разі втрати годувальника за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням без урахування положень абзаців другого та третього пункту 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника із 01.11.2024 із врахуванням в загальному розмірів грошового забезпечення ОСОБА_4 для призначення пенсії в разі втрати годувальника розміру середньомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з жовтня 2022 року по вересень 2024 року, на 24, а також здійснити виплату пенсії із врахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 02.11.2024 призначено пенсію в разі втрати годувальника на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зазначає, що пенсія призначена згідно ст. 36 Закону №2262 у розмірі 50% сум грошового забезпечення годувальника на двох утриманців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при цьому пенсійний орган занизив середньомісячну суму додаткових видів за 24 місяці при призначенні.

Ухвалою суду від 21.04.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, якому останній позов не визнає. Свою позицію мотивував посиланням на те, що ОСОБА_1 , як особі, що діє в інтересах неповнолітніх дітей- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01.11.2024 призначено пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 50% грошового забезпечення ОСОБА_4 (батька) на кожну дитину відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Щодо обчислення розміру середньомісячних додаткових видів грошового забезпечення за останні місяці служби підряд перед звільненням відповідач зазначив, що формування грошового забезпечення, з якого проводяться призначення (перерахунок) пенсій призначених відповідно до Закону-2262, не входить до компетенції органів Пенсійного фонду України. Головним управлінням Національної поліції у Львівській області скеровано подання про призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 до якого долучено грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням. Згодом Головним управлінням Національної поліції скеровано довідку від 10.02.2024 №19/75 на заміну скерованій з поданням, про додаткові види грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби ОСОБА_4 за період з квітня 2020 по березень 2022. Оскільки, згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 при обрахунку пенсії в разі втрати годувальника враховано уточнену довідку про додаткові види грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби перед смертю годувальника. Відомості про оскарження позивачем уточненої довідки від 10.02.2024 №19/75 про додаткові види грошового забезпечення немає. Відсутні протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до статті 36 Закону №2262.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно свідоцтва про народження від 19.02.2016 серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно свідоцтва про народження від 11.05.2021 серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 .

Відповідно свідоцтва про смерть від 14.12.2024 серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.02.2025 на адресу відповідача Головним управлінням Національної поліції у Львівській області направлено подання про призначення пенсії у разі втрати годувальника з необхідними для призначення пенсії документами, зокрема грошовим атестатом №4/75 та довідкою про щомісячні додаткові види грошового забезпечення №19/75 від 10.02.2025.

Відповідно протоколу від 01.11.2024 пенсію ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розраховано виходячи з 50% грошового забезпечення батька, зазначеного в грошовому атестаті №4/75, а саме окремих його складових: посадового окладу 2470,00 грн., окладу за спеціальним званням 1000 грн., надбавки за стаж служби у розмірі 25% - 867,50 грн. та середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за особливо важливі завдання 40% та премія 253,953%) у сумі 4337,50 грн.

Розмір середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення обраховано відповідачем, враховуючи додаткові види грошового забезпечення за період з квітня 2020 року по березень 2022 року, зазначені у довідці №19/75 від 10.02.2025.

Позивач не згідна з розміром призначеної пенсії, звернулась до суду за захистом своїх прав.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб врегульовані Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону №2262-ХІІ, члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 6 Закону №2262-ХІІ, сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Статтею 7 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Так, відповідно до статті 29 Закону №2262-XII, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону №2262-ХІІ, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Статтею 36 Закону №2262-XII передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Статтею 43 Закону від 09.04.1992 № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 45 Закону № 2262-XII передбачено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові. Членам сімей пенсіонерів з числа військовослужбовців строкової служби, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 44 цього Закону, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються із заробітку, з якого було проведено або мало бути проведено зазначений перерахунок пенсії.

Вказані норми Закону № 2262-ХІІ структурно розміщені в розділі V Обчислення пенсії, тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначають складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.

З огляду на положення наведених норм суд зазначає, що розмір пенсії у разі втрати годувальника обчислюється виходячи із грошового забезпечення (заробітку), з якого розраховується пенсія годувальникові.

Так, як вбачається з матеріалів справи, з 01.11.2024 призначено пенсію по втраті годувальника (батька) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується протокол за пенсійною справою №.

Відповідач під час обчислення розміру пенсії позивачів на вимогу частини першої статті 45 Закону № 2262-XII, здійснив розрахунок пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у разі втрати годувальника виходячи основного розміру пенсії 50% сум грошового забезпечення.

Окрім цього, відповідач під час здійснення розрахунку пенсії кожному врахував довідку №19/75 від 10.02.2025 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, видану Головним управлінням Національної поліції у Львівській області . Згідно із зазначеною довідкою, розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за період з квітня 2020 року по березень 2022 року становить 166989,52 грн. Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення становить 6957,90 грн (166989,52 грн/24).

Виходячи з наведеного, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області правомірно здійснило перерахунок пенсії позивачів в разі втрати годувальника, виходячи з основного розміру пенсії 50% сум грошового забезпечення на виконання пункту а 36 Закону №2262-XII та під час обчислення розміру пенсії взяв за основу середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_4 згідно довідки Головного управління Національної поліції у Львівській області №19/75 від 10.02.2025 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Отже, заявлений позов є безпідставним, а тому суд відмовляє у його задоволенні.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої-третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів протиправність оскаржуваних дій.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-263 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна