Справа № 280/6003/25
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 вересня 2025 року Справа № 280/6003/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, 10003, м. Житомир, вул. Олега Ольжича, буд. 7), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, 08500, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10)

про: визнання протиправними дій суб`єктів владних повноважень та зобов`язання суб`єктів владних повноважень вчинити певні дії.

11.07.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач 2), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії відповідачів щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки;

зобов`язати відповідачів перерахувати позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки з 18.06.2021;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Вельможко А.І., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія АР № 1246764 від 18.06.2025.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона перебуває на обліку в Головному управлянні Пенсійного фонду України в Херсонській області та їй з 18.05.2015 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення». У зв`язку з набуттям права на пенсію на загальних підставах, за принципом екстериторіальності, відповідачі 1 та 2 за заявою позивача здійснили 18.06.2021 переведення останньої з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. При цьому, при розрахунку розміру пенсії позивача був застосований показник середньої заробітної плати в Україні, який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років, а саме за 2014-2016 роки, а не за 2018-2020 роки.

Такі дії відповідачів 1 та 2, на думку позивача, є протиправними, оскільки за усталеною позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з аналогічних справ у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має місце саме призначення пенсії, а не переведення у розумінні ч. 3 ст. 45 даного Закону. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.07.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

13.08.2025 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 40702 від 13.08.2025), в якому відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку. Як наслідок, застосування відповідачем 1 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки, при перерахунках пенсії позивача, на думку відповідача 1, є правомірним.

Крім того, у відзиві на позов відповідач 1 звертає увагу на те, що за рішенням відповідачів 1 та 2 перерахунок пенсії позивача було здійснено з 18.06.2021, а отже позивач мав можливість дізнатися про порушення свого права, якщо воно дійсно порушене, ще у липні 2021 року. Таким чином позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

04.09.2025 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 44402 від 04.09.2025), в якому відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачу вже призначалася пенсія, обчислена відповідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначення пенсії за віком відповідно до цього Закону та обчисленням вдруге чинним законодавством не передбачено. Крім того, показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку на виконання ст. 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням додаткового набутого за 24 місяці страхового стажу або з урахуванням індексації заробітку. Також відповідач 2 зазначив, що ним не приймалося жодного рішення щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача 1 зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 22.06.2002 (а.с.37). Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача 2 зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 10.06.1994 (а.с.45).

З 18.05.2015 позивач отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII).

18.06.2021 позивач в особі свого представника звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV) (а.с.15).

За принципом екстериторіальності зазначену заяву було передано на розгляд відповідачам 1 та 2.

Листом Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області від 25.06.2025 № 2100-0202-8/25286 позивача повідомлено про те, що за результатами розгляду її переведено на пенсію за віком з 18.06.2021 із застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки у розмірі 3 764,40 грн, оскільки з 18.05.2015 їй вже була призначена пенсія за вислугу років (а.с.16), що підтверджується розрахунком коефіцієнту заробітної плати з електронної пенсійної справи позивача від 25.02.2025 (а.с.17-20).

Оцінюючи правомірність дій відповідачів щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Нормою ч. 1 ст. 2 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що перший рівень у системі пенсійного забезпечення в Україні складає солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі солідарна система), що базується на засадах солідарності і субсидування та здійснення виплати пенсій і надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Отже, Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV визначений чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за ним, а також закріплене право вибору виду пенсії.

За приписами абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У ч. 2 ст. 40 досліджуваного Закону законодавець регламентував, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

За змістом Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції на час призначення позивачу пенсії за вислугу років) до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що в ч. 3 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV законодавець регламентував порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Так, судом встановлено, що позивачу з 18.05.2015 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII.

18.06.2021 позивач в особі свого представника звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.15).

За принципом екстериторіальності зазначену заяву було передано на розгляд відповідачам 1 та 2.

Листом Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області від 25.06.2025 № 2100-0202-8/25286 позивача повідомлено про те, що за результатами розгляду її переведено на пенсію за віком з 18.06.2021 (а.с.16). При цьому, як встановлено судом, розрахунок розміру пенсії позивача був здійснений відповідачем 1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років, а саме за 2014-2016 роки (а.с.17-20).

Отже, суд доходить висновку, що позивач мав право на призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років, призначених відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII, починаючи з 01.01.2004, здійснюється на підставі Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на той факт, що призначення пенсії за вислугу років зумовлено саме положеннями Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII.

Також суд враховує, що положення ст. 9 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV не передбачають такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Натомість, у ч. 3 ст. 45 досліджуваного Закону законодавець закріпив порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права з подібних правовідносин викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11.09.2019 по справі № 213/1226/16-а (позов ОСОБА_1 до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 84195888).

Крім того, відповідний правовий висновок міститься також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 по справі № 876/5312/17, в якій зазначено, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (позов (ОСОБА_3 до Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 77654163).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд встановив, що у досліджуваних правовідносинах має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Суд попередньо з`ясував, що, хоча за принципом екстериторіальності розгляд заяви позивача було передано до відповідачів 1 та 2, обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки здійснювалось не відповідачем 2, а безпосередньо відповідачем 1, що не заперечується останнім.

Отже, на переконання суду, у даному випадку з боку відповідача 2 відсутні дії саме щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки.

Враховуючи, що позивачу первинно була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV позивач 18.06.2021 звернулась вперше, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача 1 щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки.

Стосовно доводів відповідача 1 щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою суд зауважує, що на сьогодні не існує жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку пенсіонер не отримував з вини держави в особі її компетентних органів. Отже, за таких обставин обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим.

Відповідна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 по справі № 815/1226/18 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 89819907) та знаходить своє практичне застосування у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (зокрема, у постанові від 16.03.2023 по справі № 420/7835/19, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 109601191).

Отже, положення ст.ст. 122, 123 КАС України не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку з виплатою пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку пенсіонер не отримував з вини держави в особі її компетентних органів.

Таким чином, позовні вимоги у даній частині слід задовольнити частково, а саме: визнати протиправними дії відповідача 1 щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки.

В іншій частині позовної вимоги слід відмовити.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідачів 1 та 2 перерахувати позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки з 18.06.2021, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки діям відповідача 1 щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача 1 перерахувати позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки з 18.06.2021.

Таким чином, позовні вимоги у даній частині слід задовольнити частково, а саме: зобов`язати відповідача 1 перерахувати позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки з 18.06.2021.

В іншій частині даної позовної вимоги слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтована протиправність дій відповідача 1 щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки, а також вмотивована наявність правових підстав для зобов`язання відповідача 1 перерахувати позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки з 18.06.2021.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач 1 не надав суду належних та достатніх доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, слід задовольнити частково, а саме у зазначеній вище частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією про сплату від 10.07.2025 № 0372-2420-7283-0467 (а.с.21) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 968,96 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, 10003, м. Житомир, вул. Олега Ольжича, буд. 7), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, 08500, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10) про визнання протиправними дій суб`єктів владних повноважень та зобов`язання суб`єктів владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки з 18.06.2021.

У решті позовних вимог відмовити.

Судовий збір у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, 10003, м. Житомир, вул. Олега Ольжича, буд. 7).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 22 вересня 2025 року.

Суддя О.В. Прудивус