Справа № 420/19493/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 19.06.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області під час проведення перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі №420/3226/21, від 22 червня 2022 року у справі №420/4040/22, від 12 травня 2024 року у справі №420/3855/24, визнання ОСОБА_1 інвалідом війни 1-ї групи з 26 липня 2024 року з обмеженням виплати максимального розміру пенсії та постанови КМУ від 03 січня 2025 року №1 з 01 квітня 2019 року;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі №420/3226/21, від 22 червня 2022 року у справі №420/4040/22, від 12 травня 2024 року у справі №420/3855/24, визнання ОСОБА_1 інвалідом війни 1-ї групи з 26 липня 2024 року без будь-якого обмеження максимального розміру та вимог постанови КМУ від 03 січня 2025 року №1 з 01 квітня 2019 року і продовжувати в подальшому виплачувати пенсію без обмеження максимального розміру при внесені змін до грошового забезпечення військовослужбовців;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 недоплачену пенсію на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі №420/3226/21, від 22 червня 2022 року у справі №420/4040/22, від 12 травня 2024 року у справі №420/3855/24, визнання ОСОБА_1 інвалідом війни 1-ї групи з 26 липня 2024 року, що буде нарахована без будь-якого обмеження максимального розміру з 01 квітня 2019 року, з урахуванням раніше сплачених сум.

Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримую пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по інвалідності. Після винесення рішення суду від 22 червня 2022 року змінився (збільшився) розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність; я став інвалідом першої групи в зв`язку з одержаними раніше травмами (повинні виплачувати пенсію не 80%, а 100% від грошового забезпечення); за рішенням суду від 12 квітня 2024 року у справі №420/3855/24 нарахована доплата в розмірі 2 000 грн. на підставі постанови КМУ №713 від 21 липня 2021 року та інші зміни. Тобто, ГУ ПФУ в Одеській області не виконує вимоги рішення суду у справі №420/4040/22 про виплату пенсії без обмежень максимального розміру до виплати пенсії після 22 червня 2022 року.

Ухвалою судді від 23.06.2025 постановлено залишити позовну заяву без руху, встановивши 10-денний строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги ОСОБА_1 , в тому числі відповіді на адвокатські запити з яких вбачається, що ГУ ПФУ в Одеській області, а також доказів перерахунку пенсії проведених на виконання рішення суду №420/3226/21, №420/4040/25, №420/3855/24 з обмеження її максимальним розміром.

30.06.2025 від позивача надійшла заява (вх. №ЕС/66164/25), яким було перерахунки пенсії станом на 01.04.2019, з 01.06.2021, з 01.09.2022, 01.02.2025 проведеного на виконання рішення суду по справі №420/4040/22.

Ухвалою судді від 04.07.2025 постановлено продовжити на 5-денний термін строк для усунення недоліків.

08.07.2025 надійшла позовна заява в новій редакції (вх. №ЕС/69063/25), в якій позовні вимоги викладені наступним чином:

1.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області під час проведення перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі №420/3226/21, від 22 червня 2022 року у справі №420/4040/22, від 12 квітня 2024 року у справі №420/3855/24, визнання ОСОБА_1 інвалідом війни 1-ї групи з 26 липня 2024 року з обмеженням виплати максимального розміру пенсії та урахуванням постанови КМУ від 03 січня 2025 року №1 з 01 березня 2022 року;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі №420/3226/21, від 22 червня 2022 року у справі №420/4040/22, від 12 квітня 2024 року у справі №420/3855/24, визнання ОСОБА_1 інвалідом війни 1-ї групи з 26 липня 2024 року без обмеження максимального розміру пенсії та урахування вимог постанови КМУ від 03 січня 2025 року №1 з 01 березня 2022 року і продовжувати в подальшому виплачувати пенсію без обмеження максимального розміру при внесені змін до грошового забезпечення військовослужбовців;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину пенсії на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі №420/3226/21, від 22 червня 2022 року у справі №420/4040/22, від 12 квітня 2024 року у справі №420/3855/24, визнання ОСОБА_1 інвалідом війни 1-ї групи з 26 липня 2024 року, що буде нарахована без обмеження максимального розміру з 01 березня 2022 року по день виплати пенсії без обмеження максимального розміру з урахуванням раніше сплачених сум.

Ухвалою судді від 11.07.2025 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; у задоволенні клопотання позивача про витребування пенсійної справи відмовити; витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії або електронну копію (належної якості) перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) проведених на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 по справі №420/3226/21, від 22.06.2022 по справі №420/4040/22 та від 12.04.2024 у справі №420/3855/24.

21.07.2025 від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив (вх. №ЕС/73530/25), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У вказаному відзиві зазначив, що статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» Кабінет Міністрів ухвалив постанову № 1. Постанова № 1 передбачає, що коефіцієнти застосовуються лише до тієї частини пенсії, яка не є забезпеченою внесками. Так, коефіцієнти не застосовуються до частини пенсії, обчисленої зі страхових внесків (розмір пенсії, обчисленої відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), навіть якщо вона більша за 10 розмірів прожиткового мінімуму. Тобто положення пункту 1 постанови № 1 поширюється на розміри пенсій, які становлять від 23 610 грн і не покриті страховими внесками до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування. Це свідчить про те, що визначені розміри пенсій за спеціальними законами, які перевищують 23 610 грн, не є страховою виплатою, а є привілеєм від держави та платників податків.

23.07.2025 на виконання ухвали суду ГУ ПФУ в Одеській області листом (вх. №74631/25) повідомили про неможливість надання витребуваних доказів, оскільки пенсійна справа ОСОБА_1 на час військового стану знаходиться на зберіганні за межами Одеської області.

25.07.2025 до суду надійшла відповідь на відзив (вх. №ЕС/75554/25).

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується матеріалами справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року по справі №420/3226/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО91545 від 22 січня 2021 року про розмір грошового забезпечення з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року по справі №420/4040/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі № 420/3226/21 без обмеження її максимального розміру з 01 квітня 2019 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року по справі №420/3855/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 04.02.2023 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», в повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно наданих до суду протоколів перерахунку пенсії, за пенсійною справою ЮО091545 - Міноборони перераховану з:

- 01 квітня 2019 року. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення. Базовий розмір пенсії (17102,55*80%): 13682,04 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 17751,35 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 17751,35 грн. Підстава перерахунку: рішення суду. (датований 16.06.2025);

- 01 червня 2021 року. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення. Підсумок пенсії (з надбавками): 17860,15 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 17690,00 грн. Підстава перерахунку: рішення суду. (датований 12.05.2021);

- 01 вересня 2022 року. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення. Базовий розмір пенсії (17102,55*80%): 13682,04 грн. Індексація базового ОСНП (13682,04*0,140): 1915,49 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 20357,71 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 20357,71 грн. Підстава перерахунку: рішення суду. (датований 16.06.2025);

- 01 серпня 2023 року. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення. Базовий розмір пенсії (17102,55*80%): 13682,04 грн. Індексація базового ОСНП 2022 (13682,04*0,140): 1915,49 грн. Індексація базового ОСНП 2023 (15597,53*0,1970): 1500,00 грн. Щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) 2000 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 24259,11 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 20930,00 грн. Підстава перерахунку: рішення суду. (датований 08.01.2025);

- 01 лютого 2025 року. Основний розмір пенсії: 100% грошового забезпечення. Базовий розмір пенсії (17102,55*100%). Індексація базового ОСНП 2022(17102,55*0,1400): 2394,36 грн. Індексація базового ОСНП 2023(19496,91*0,1970): 1500,00 грн. Індексація базового ОСНП 2024(20996,91*0,0796): 1500,00 грн. Щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) - 2000 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 24546,91 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 23610,00. Підстава перерахунку: рішення суду - (датований 08.01.2025).

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин другої та третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрала чинності з 01 січня 2017 року) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (з урахуванням змін, внесених Законами від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII /надалі Закон № 3668-VI/ визначено, що максимальний розмір пенсії (...) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до (...) законів України (...) «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , (...), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Закон № 3668-VІ набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, як те передбачено пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Законом № 3668-VI частину п`яту статті 43 Закону № 2262-ХІІ викладено у такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність» .

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину п`яту статті 43 Закону № 2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень» .

Суд зауважує, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах вмотивовані відповідачем посиланням на частину сьому статті 43 Закону № 2262-ХІІ та статтею 2 Закону № 3668-VI.

Водночас Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» .

У пункті 2 резолютивної частини згаданого рішення Конституційного Суду України визначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Системний аналіз норм законодавства з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 дає підстави для висновку, що з 20 грудня 2016 року частина сьома статті 43 Закону № 2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром (10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи) є нечинною та не підлягає застосуванню у спірних відносинах.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 16 квітня 2020 року у справі № 620/1285/19, від 09 лютого 2021 року у справі № 1640/2500/18.

Внесені Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої 43 Закону № 2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такий висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17, від 09 листопада 2020 року у справі № 813/678/18.

З огляду на викладене, частина сьома статті 43 Закону № 2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016.

Як вже було зазначено, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI та/або іншого акта.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 року у справі №400/2085/19, від 27.01.2022 року у справі №240/7087/20, від 17.02.2022 року у справі №640/11168/20, від 18.05.2022 року у справі №380/12337/20.

Закон №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його положення слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Так судом було встановлено, що ГУ ПФУ в Одеській області на виконання рішень суду №420/3226/21, №420/4040/25, №420/3855/24 здійснено перерахунок з 08.01.2025 та у підсумку було обмежено виплату її максимальним розміром з 04.08.2023.

Таким чином, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним

08.01.2025 проведеного на підставі рішення суду з 04.08.2023 позивачеві нараховано пенсію у підсумку 24259,11 грн, однак до виплати розмір пенсії обмежено з урахуванням максимального розміру пенсії 20930,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так у позовній заяві ОСОБА_1 просив відновити його порушене право починаючи з 01.03.2022, проте як було встановлено судом, обмеження пенсії максимальним розміром відбулось, починаючи з 04.08.2023, а відтак відновлення порушеного права має відбутися саме з цієї дати.

Підсумовуючи вищевказане, обмеження Головним управління ПФУ в Одеській області з 04.08.2023 максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, з урахуванням нарахованих вищевказаних доплат є протиправним.

Що стосується перерахунку з урахуванням вимог постанови КМУ №1 від 03 січня 2025 року, судом при дослідженні перерахунків пенсії не встановлено застосування ГУ ПФУ в Одеській області положень Постанови КМУ №1 від 03 січня 2025 року, а тому вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 120, 139, 241-246, 250, 255, 258, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 перераховану на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2024 по справі №420/3855/24, з 04 серпня 2023 року пенсії з обмеженням її максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 04 серпня 2023 року, перераховану на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2024 по справі №420/3855/24 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням фактично проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 );

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА