Справа № 120/12705/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/12705/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Людмила Олександрівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

23 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач ) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 2, апелянт) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що у період з 06.05.1993 по 05.10.2023 (дату призначення пенсії) працювала у сфері охорони здоров`я, що, відповідно до законодавства, дає їй право на призначення пенсії за вислугу років та отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення.

3. 17.07.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

4. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області № 79 від 24.07.2024, прийнятим за принципом екстериторіальності, у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що на день досягнення пенсійного віку позивач не працювала на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та відсутні документи про форму власності аптек.

5. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулася до суду з цим позовом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. 19 червня 2025 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

7. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області № 79 від 24.07.2024, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

8. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

9. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 1211,20 грн. ( одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Апелянт ГУ ПФУ у Вінницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог .

11. Апелянт зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області № 79 від 24.07.2024 про відмову в призначенні грошової допомоги у розмірі 10 пенсій є правомірним та скасуванню не підлягає.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

12. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 05.10.2023 та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

13. 17.07.2024 року позивач звернулася до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних пенсій станом на день її призначення, як медичному працівнику, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

14. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області № 79 від 24.07.2024, прийнятим за принципом екстериторіальності, у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що на день досягнення пенсійного віку позивач не працювала на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та відсутні документи про форму власності аптек. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

15. Позивач зазначила, що у період з 06.05.1993 по 05.10.2023 (дату призначення пенсії) працювала у сфері охорони здоров`я, що, відповідно до законодавства, дає їй право на призначення пенсії за вислугу років та отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення.

16. Апелянт вказав, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області № 79 від 24.07.2024 про відмову в призначенні грошової допомоги у розмірі 10 пенсій є правомірним та скасуванню не підлягає.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Європейська соціальна хартія від 3 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 1 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

19. Отже, право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

20. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

21. Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

22. За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

23. Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі - Порядок № 1191).

24. Згідно з п. 2 Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

25. Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е"-"ж" ст. 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

26. З аналізу процитованих норм законодавства слідує висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

27. Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

28. Постановою КМУ від 04.11.93 року № 909 затверджено "Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", в Розділі 2 Охорона здоров`я якого зазначено найменування закладів і установ: аптеки, аптечні кіоски, аптечні фармацевти, магазини, контрольно-аналітичні лабораторії, асистенти фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборанти.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

29. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

30. Згідно з записами в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 25.08.1981 з 06.05.1993 позивача прийнято на посаду фармацевта Вінницького військового санаторію згідно з наказом № 108 від 06.05.1993;

31. 01.04.2003 у зв`язку зі змінами в штаті позивача переведено на посаду фармацевта відділення медичного постачання на підставі наказу № 61 від 01.04.2003;

32. 02.08.2004 у зв`язку зі змінами в штаті ОСОБА_1 переведено на посаду фармацевта аптеки згідно з наказом № 145 від 02.08.2004;

33. 31.07.2007 ОСОБА_1 звільнено на підставі наказу № 144 від 31.07.2007, у зв`язку із переведенням до Військово-медичного центру клінічного Центрального регіону;

34. 01.08.2007 ОСОБА_1 прийнято на роботу фармацевтом аптеки у Військово-медичний клінічний центр Центрального регіону Міністерства оборони України згідно з наказом № 2 від 01.08.2007;

35. 05.02.2018 у зв`язку з переходом на новий штат переведено фармацевтом аптеки відділення медичного постачання згідно з наказом № 9 від 15.01.2018;

36. 15.07.2023 у зв`язку зі змінами у штаті переведено асистентом фармацевта на підставі наказу № 196 від 15.07.2023.

37. Відповідно до записів у трудовій книжці позивачки станом на день призначення пенсії (05.10.2023) вона працювала на посаді асистента фармацевта аптеки відділення медичного постачання Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону. Зазначений факт також підтверджується відомостями довідки № 716 від 24.06.2024, що видана Військово-медичним клінічним центром Центрального регіону Міністерства оборони України.

38. Враховуючи вищезазначені записи у трудовій книжці позивачки, на момент досягнення пенсійного віку вона мала стаж роботи за вислугу років, який дає право на отримання виплати грошової допомоги у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення, що не заперечується відповідачем.

39. Крім того, згідно з рішенням про відмову у призначенні вищезазначеної грошової допомоги, позивачці було відмовлено у виплаті допомоги оскільки відсутні документи про форму власності аптек.

40. Щодо таких доводів апелянта колегія суддів зауважує наступне.

41. Згідно з записами трудової книжки та відповідно до відомостей довідки від 24.06.2024 № 716, виданої Військово-медичним клінічним центром Центрального регіону, позивач 06.05.1993 була прийнята на роботу до Вінницького військового санаторію. На підставі Директиви Міністра оборони України № Д-115/1/0135 від 24.06.1996 Вінницький військовий санаторій переформований в Центр медичної реабілітації та фізіотерапії Збройних Сил України. 02.02.1998 Центр медичної реабілітації та фізіотерапії Збройних сил України переформований у Військово-медичний центр Військово-Повітряних Сил України (Наказ № 2 від 02.02.1998). На підставі директиви Головного ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.07.2004 № 122/1/09 Військово-медичний центр Військово-Повітряних Сил України перейменований у Військово-медичний центр Повітряних сил України. На підставі наказу Міністерства оборони України № 235 від 10.05.2007 Військово-медичний центр Повітряних сил України перейменовано у Військово-Медичний клінічний центр Центрального регіону.

42. Таким чином, колегія суддів констатує, що у період з 06.05.1993 по 05.10.2023 ОСОБА_1 працювала у закладі (установі), який створений та підпорядкований Міністерству оборони України (), який є органом державної влади.

43. Разом з тим, визначаючись щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних пенсій як медичному працівнику відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає також таке.

44. За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

45. Отже, необхідний спеціальний стаж для отримання вказаної грошової допомоги для жінок складає 30 років.

46. Апелянтом не заперечується наявність у позивача необхідного стажу для призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

47. Факт роботи у сфері охорони здоров`я на посадах, які дають право на призначення вказаної грошової допомоги, підтверджується належними доказами.

48. При цьому дотримання позивачем інших умов, визначених приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, зокрема не отримання позивачем до цього будь-якої пенсії, апелянтом не заперечується.

49. Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області № 79 від 24.07.2024, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є протиправним та підлягає скасуванню.

50. Враховуючи висновок суду щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області № 79 від 24.07.2024, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, суд першої інстанції вірно вважав, що належним способом захисту права позивача буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

51. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

52. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

53. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

54. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

55. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

56. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Вінницькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.