Справа № 140/9553/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/9553/24 пров. № А/857/2278/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року (суддя Каленюк Ж.В., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м. Луцьк, дата складання повного рішення не зазначено),

в адміністративній справі №140/9553/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач-2), в якому, з урахуванням уточненого позову, просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 06.08.2024 № 96 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 29.07.2024; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 29.07.2024.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата, визначена частиною другою статті 40 Закону № 1058-ІV для призначення пенсії. При цьому якщо особа переходить з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (на загальних підставах) відповідно до положень Закону № 1058-ІV, і така особа набула 24 місяці страхового стажу незалежно від перерв у роботі, то вона має право на обчислення їй пенсії за віком, виходячи із середнього показника заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком. У зв`язку з цим відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку та виплати пенсії за віком, призначеної згідно із Законом № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії (2024 рік).

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду, прийняти постанову, якою задоволити позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю (ІІ група). З 03 липня 2007 року йому призначено пенсію по інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК №0095529 (а.с.20), матеріалами пенсійної справи (а.с.15-18, 41).

За заявою ОСОБА_1 від 02 вересня 2013 року у зв`язку із звільненням з роботи та зміною страхового стажу йому проведено перерахунок пенсії.

Пенсія позивача перерахована та виплачується з 2017 року з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки (3764,40 грн), який щорічно індексується.

Згідно з перерахунком пенсії (масовий) з 01 березня 2024 року показник середньої заробітної плати по Україні з урахуванням коефіцієнтів збільшення (1,17 х 1,1 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796) становить 7994,47 грн (а.с.15-18). Перерахований розмір пенсії з надбавками з урахуванням повного страхового стажу 43 роки 11 місяців 9 днів становить 10674,92 грн (коефіцієнт страхового стажу -0,43917; середній заробіток за три попередні роки по Україні (за 2014-2016 роки), підвищений на коефіцієнт збільшення, - 7994,47 грн; середньомісячний заробіток для обчислення - 26246,16000).

29 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, в якій просив перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021 - 2023 роки).

Заява позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві скерована в Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області по принципу екстериторіальності для опрацювання.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 06.08.2024 №96 відмовлено позивачу у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із зменшенням розміру пенсійної виплати, оскільки в ході розгляду заяви з доданими до неї документами було встановлено, що при переході на пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування розмір пенсії заявника менший, ніж розмір пенсії, який він отримує по інвалідності згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.10).

Вважаючи таке рішення про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), яким встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У розглядуваній справі встановлено, що 29.07.2024 позивач звернувся до пенсійного органу про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на загальних підставах.

Вказану заяву позивача відповідачем-2 розглянуто та прийнято рішенням №96 від 06.08.2024, яким відмовлено позивачу у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із зменшенням розміру пенсійної виплати.

Колегія суддів вважає таке рішення відповідача-2 протиправним, так як вказане рішення позбавляє позивача на реалізацію права на переведення на інший вид пенсії.

Так, згідно статті 10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Необхідно зазначити, що особа має право на переведення з одного виду пенсії на інший за умови, що вона має право на різні види пенсій (наприклад, за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) та подає відповідну заяву до територіального органу Пенсійного фонду України. Нові виплати призначаються з дня подання заяви, на основі наявних документів у пенсійній справі та додаткових, що знадобляться для переведення. При цьому особа має право самостійно обрати той вид пенсії, який вважаєте більш доцільним та вигідним.

Суд враховує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-ІV.

Позивач досяг 60-річного віку, а отже має право на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням відповідного показника середньої заробітної плати по Україні. Таке право позивача протиправно відповідачем-2 позбавлено.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Відносно позовних вимог зобов`язального характеру, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за №339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10).

Враховуючи вимоги Порядку №22-1, у розглядуваній справі органом, що приймає рішення за заявою позивача про переведення (перерахунок) пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про призначення (переведення) пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та прийняв рішення про відмову.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

На підставі статей 9, 245 КАС України при формулюванні резолютивної частини рішення суд обирає спосіб захисту прав, свобод, інтересів особи, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача-2 перевести позивача з 29.07.2024 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Решта вимог позивача щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії відповідно до Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, являються передчасними та задоволенню не підлягають, так як згідно матеріалів справи, на час звернення позивача до суду з цим позовом відповідач ще не здійснив переведення позивача на пенсію за віком та не застосував відповідний показник середньої заробітної плати по Україні.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи сформовано висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються із нормами матеріального права, а відтак оскаржуване рішення суду за правилами статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, з наведених вище підстав.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем судових витрат, такі перерозподілу не підлягають.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року в адміністративній справі №140/9553/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 06.08.2024 року №96 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії (переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести ОСОБА_1 з 29.07.2024 року з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
З. М. Матковська