Справа № 420/416/25
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/416/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області в якому просить:

визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області податкове повідомлення-рішення про визнання сум податкових зобов`язань відносно ОСОБА_1 з орендної плати за землю за податковим повідомленням-рішенням №2-1504 від 30.04.2024 р. на суму 70411,51 грн;

зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Одеській області не нараховувати орендну плату ОСОБА_1 з винесенням відповідних повідомлень-рішень за використання земельної ділянки за адресою: Одеська область, Подільський (колишній Любашівський) район, с. Троїцьке, з кадастровим номером :01:003:0514, до моменту реєстрації відповідного права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що з 2011 року за ОСОБА_1 обліковується земельна ділянка площею 0,4253 га, на якій розміщені нежитлові приміщення, приміщення офісу та господарські будівлі за адресою: Одеська область, Подільський (колишній Любашівський) район, с. Троїцьке, з кадастровим номером :01:003:0514.

27.08.2009 року на вказану земельну ділянку Любашівською районною державною адміністрацією був укладений договір оренди землі з приватним підприємством «Славтич», що був зареєстрований від 09.09.2009 року за №10 в центрі Державного земельного кадастру. 22.09.2010 року нежитлові приміщення на підставі договору дарування відчужені ПП «Славтич» на користь фізичної особи - ОСОБА_1 . Відповідно, внесено зміни до договору оренди земельної ділянки площею 0,4253 га, а саме: в частині зміни орендаря з ПП «Славтич» на ОСОБА_1 , шляхом укладення 16.03.2011 року угоди №1 про внесення змін до договору оренди землі, реєстровий № 0 від 09.09.2009 року. Відповідно до ІТС «Податковий блок» позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області як платник земельного податку за земельну ділянку, що розташована за адресою: Одеська область, Подільський (колишній Любашівський) район, с. Троїцьке, з кадастровим номером :01:003:0514, площею 0,4353 га. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на праві власності фізичній особі ОСОБА_1 належить нежитлове приміщення, будівля ковбасного цеху, реєстраційний номер - 11189991, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У цей же час, право оренди земельної ділянки за ОСОБА_1 ніколи не реєструвалося. Згідно інформаційної довідки Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 12.10.23 р. орендарем земельної ділянки (кадастровий номер 010030514) є колишній директор ПП «Славтич» ОСОБА_2 (первісний орендар). Дані про те, що орендарем земельної ділянки є позивач, відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, так як державна реєстрація речових прав на нового орендаря не була проведена. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд винести судове рішення, яким зобов`язати орган державної влади утриматися від певних дій, а саме: зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Одеській області не нараховувати орендну плату ОСОБА_1 з винесенням відповідних повідомлень-рішень за використання земельної ділянки за адресою: Одеська область, Подільський (колишній Любашівський) район, с. Троїцьке, з кадастровим номером :01:003:0514, до моменту реєстрації відповідного права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою від 28.01.2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновлено ОСОБА_1 цей строк. Прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

10.02.2025 року від відповідача ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до відзиву відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та вказує на те, що позивачу за угодою №1 про внесення змін до договору оренди землі № 10 від 09 вересня 2019 року було передано земельну ділянку державної власності загальною площею 0,4253 га, з них: 0,0768 га - під багаторічними насадженнями і 0,3485 га - під будівлями на території Троїцької сільської ради, зареєстрованого в Любашівському районному відділі Одеської регіональної філії Центру державного земельного кадастру. Земельна ділянка, на яку проводиться нарахування орендної плати, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 16.03.2011 року, відповідно Розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку (додаток 2 до Угоди), річна сума орендної плати за землю складала 27915,13 гривень. Враховуючи коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433, 2016 рік - 1,06, 2021 рік - 1,1, 2022 рік - 1,15 та 2023 рік - 1,051, сума орендної плати у 2024 році склала 70411,51 гривень. Станом на 04.02.2025 року жодних додаткових угод між фізичною особою ОСОБА_1 і орендодавцем щодо зміни відсоткової ставки чи інших умов угоди не укладались. Станом на 04.02.2025 року письмових запитів від ОСОБА_1 з питань оподаткування вищевказаної земельної ділянки до управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області не надходило. На підставі вищевикладеного контролюючим органом було сформовано податкове повідомлення - рішення № 2-1504 від 30.04.2024 року та скеровано засобами поштового зв`язку відповідно до ст. 42 ПКУ.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 30.04.2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняте податкове повідомлення-рішення №2-1504 про визначення сум податкових зобов`язань Урсул Олені Олександрівні з орендної плати за землю за 2024 рік на суму 70411,51 грн.

Також судом встановлено, що 27.08.2009р. між Любашівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПП «СЛАВТИЧ» (орендар) укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Любашівському районному відділі Одеської регіональної філії Центру ДЗК (запис №10 від 09.09.2009р.).

За умовами вказаного договору Любашівською районною державною адміністрацією передано ПП «СЛАВТИЧ» (орендар) у тимчасове користування земельну ділянку, загальною площею 0,4253 га, у т.ч. землі підприємств іншої промисловості (3.1.5) - 0,0768 га, під багаторічними насадженнями - 0,0768 га, під будівлями - 0,3485 га (кадастровий номер земельної ділянки 010030514), що підтверджується копією акту приймання-передавання земельної ділянки в оренду, підписаного між орендарем та орендодавцем.

Пунктом 5 Договору оренди передбачено, що нормативна грошова оцінка під будівлями відсутня, а грошова оцінка за 1 га багаторічних насаджень на території Троїцької сільської ради (КСП ім. Шевченка), становить 11903,65 грн.

Строк дії Договору оренди становить 49 років (п. 8 Договору оренди).

Пунктом 9 Договору оренди сторони погодили розмір орендної плати, який сплачується орендарем у грошовій формі та наступному розмірі: за земельну ділянку під багаторічними насадженнями - 109,70 грн., за земельну ділянку під будівлями - 1265,51 грн. у рік до виготовлення нормативної грошової оцінки, але не більше чим на 1 рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетів Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Оренда плата, згідно з п. 11 Договору оренди, сплачується щомісячно.

Положенням п.13 Договору оренди визначено, що розмір орендної плати переглядається 1 раз у рік, у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розміру земельного податку підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнту індексації, визначених законодавством, погіршенням стану орендованої ділянки не з вини орендаря, в інших випадках, передбачених законом.

16.03.2011р. Любашівською районною державною адміністрацією (орендодавець), ПП «СЛАВТИЧ» (орендар) та Урсул (Стояновою) Оленою Олександрівною (орендар) підписано Угоду №1 про внесення змін до договору оренди землі (реєстровий № 10 від 09.09.2009р.), якою передбачалось внесення змін до Договору оренди, а саме, сторони договору розпочали заміну первісного орендаря ПП «СЛАВТИЧ» на фізичну особу ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ).

Угодою №1 від 16.03.2011р. також внесено зміни до п.5 Договору оренди, якою сторони змінили розмір нормативно грошової оцінки на 232626,09 грн.

Окрім того, Угодою №1 від 16.03.2011р. внесено зміни до п. 9 Договору оренди, якою сторони встановили новий розмір орендної плати, що сплачується у грошовій формі та в розмірі 3 відсотків від нормативно-грошової оцінки цієї земельної ділянки, що становить 27915,13 грн. у рік, згідно розрахунку, який є невід`ємною частиною цього договору. Також, сторони передбачили, що розмір орендної плати встановлюється на 1 рік до 16.11.2011. Через 1 рік розмір орендної плати підлягає перегляду шляхом укладання додаткової угоди.

Згідно інформаційної довідки Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 12.10.23 р. орендарем земельної ділянки (кадастровий номер 010030514) є колишній директор ПП «СЛАВТИЧ» ОСОБА_2 (первісний орендар).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію за позивачем права оренди вищевказаної земельної ділянки, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №256199575 від 12.05.21р.

Дані про те, що орендарем земельної ділянки є позивач, також відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ІТС «Податковий блок» позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області як платник земельного податку за земельну ділянку, що розташована за адресою: Одеська область, Подільський (колишній Любашівський) район, с. Троїцьке, з кадастровим номером :01:003:0514, площею 0,4353 га.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказано, що на праві власності на нерухоме майно фізичній особі ОСОБА_1 належить нежитлове приміщення, будівля ковбасного цеху, реєстраційний номер - 11189991, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У той же час, як зазначено судом вище, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0514 за ОСОБА_1 у відповідному Реєстрі не реєструвалося.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Згідно з пп.14.1.72 п.14.1 ст. 14 ПК України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Зазначена вище норма закону кореспондується з підпунктом 269.1.1 і 269.1.2 п.269.1 ст.269 ПК України, де також зазначено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Підпунктом 14.1.73 и.14.1 ст. 14 ПК України визначено, що землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Пунктом 288.1 ст.288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до І лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст. 93 Земельного кодексу України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки підлягають державній реєстрації.

Згідно п.1 ч.1 ст.2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.17 Закону України "Про оренду землі" об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Тобто внаслідок проведення таких реєстраційних дій речове право набувається, змінюється або припиняється.

Отже, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій щодо права, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план ділянки, а також відомості про правочини, учинені щодо таких об`єктів нерухомого майна.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020р. у справі № 322/1178/17 (провадження №14-338цс19) та постанові Верховного Суду від 12.01.2021р. у справі № 229/5551/18 (провадження №61-2060св20).

Крім того, як встановлено судом, відсутні акти приймання-передачі земельної ділянки згідно Угоди № 1 від 16.03.2011р. про внесення змін до договору оренди землі, реєстровий № 10 від 09.09.2009р., що свідчить про те, що фактично орендована земельна ділянка ще не перейшла у користування позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що нарахування позивачу орендної плати згідно податкового повідомлення-рішення №2-1504 від 30.04.2024 р. на суму 70411,51 грн за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 010030514 є безпідставним, оскільки єдиною підставою для нарахування платнику податків орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача не нараховувати орендну плату ОСОБА_1 з винесенням відповідних повідомлень-рішень за використання земельної ділянки за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Троїцьке, з кадастровим номером :01:003:0514, до моменту реєстрації відповідного права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд зазначає наступне.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України (КСУ) право на судовий захист як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя; відсутність такої можливості обмежує це право, яке за змістом ч. 2 ст. 64 Конституції України не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (абз. 15 п. З мотивувальної частини Рішення КСУ від 7 травня 2002 р. №8-рп/2002). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від ЗО січня 2003 р. № 3-рп/2003).

Ефективність як складова принципу верховенства права, є однією з головних вимог та критеріїв оцінки якості судового захисту прав та інтересів особи від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що закріплена у Конституції України та міжнародних актах. Така вимога має виконуватися державою в особі її компетентних суб`єктів владних повноважень протягом всього періоду - від до суду до моменту виникнення спору і прийняття особою рішення про звернення моменту повного виконання судового рішення.

Вимога ефективності судового захисту прав, свобод та інтересів особи, зокрема, в адміністративному судочинстві, є одним з елементів принципу верховенства права та обов`язково має враховуватися судами під час вибору засобів судового захисту.

Водночас вибір конкретного способу захисту прав, свобод та інтересів особи, який відповідав би критеріям ефективності, є складним завданням, оскільки при цьому суд має одночасно вирішити, зокрема, таке неоднозначне питання, як межі судового втручання у дискрецію суб`єкта владних повноважень. Особливо це стосується випадків визнання судом протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, коли, з метою забезпечення ефективного поновлення права особи, постає питання про необхідність одночасного зобов`язання судом цього суб`єкта прийняти певне рішення або вчинити дію.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким; дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно визначеній нормі, альтернативній нормі або нормі із невизначеною гіпотезою; для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Вищезазначені висновки враховані ВС у низці постанов, зокрема, від 13 лютого 2018 р. у справі № 361/7567/15-а, від 20 березня 2018 р. у справі № 461/2579/17, від 20 березня 2018 р. у справі №820/4554/17 та від 3 квітня 2018 р. у справі № 569/16681/16-а.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Заявляючи вимогу про зобов`язання відповідача не нараховувати орендну плату з винесенням відповідних повідомлень-рішень за використання земельної ділянки за адресою: Одеська область, Подільський (колишній Любашівський) район, с. Троїцьке, з кадастровим номером :01:003:0514, до моменту реєстрації відповідного права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач фактично просить про заборону відповідачу не вчиняти певні дії, а про заборону приймати рішення.

Суд зауважує, що прийняття податкових повідомлень-рішень з нарахування грошових зобов`язань платникам податків є дискреційним повноваженням відповідача, яке суд не може на себе перебирати, визначаючи кому нараховувати податки, а кому ні та за яких умов.

Отже, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеної вимоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України, задовольняючи позов частково, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволених вимог, у сумі 968,96 грн (1937,92 грн / 2 = 968,96 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 30.04.2024 р. №2-1504 про визначення сум податкових зобов`язань Урсул Олені Олександрівні з орендної плати за землю на суму 70411,51 грн.

У решті позову відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів