Справа № 560/10887/24
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10887/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

22 вересня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2024 року позивач, - ОСОБА_1 , звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №81 від 08.05.2024 про відмову в призначенні пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, на утриманця ОСОБА_2 .

Також, позивач просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника від 01.05.2024, та призначити ОСОБА_2 пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_3 , починаючи з 20.03.2024 до досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох років.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.01.2025 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 08.05.2024 №81 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_2 пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 20.03.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Під час виконання бойового завдання ОСОБА_3 16.02.2024 зник безвісти в результаті мінометного обстрілу противника біля населеного пункту Часів Яр Бахмутського району Донецької області, що підтверджується сповіщенням сім`ї від 19.02.2024 №10/223, витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 22.04.2024 та відповіддю Державного підприємства "Український національний центр розудови миру" від 19.04.2024 №06-07/5805.

Донька ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є студенткою 1 курсу Кам`янець-Подільського індустріального коледжу, що підтверджується довідкою від 25.03.2024 №67.

01.05.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії ОСОБА_2 у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_3 .

Рішенням від 08.05.2024 №81 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовило у призначенні пенсії, оскільки не підтверджений родинний зв`язок утриманця і годувальника, в свідоцтві про народження дитини ( НОМЕР_2 ) зазначене по батькові батька ОСОБА_4 , а відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин ОСОБА_5 .

Позивачка не погоджуючись з вказаним рішенням оскаржила його до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відмови у призначенні пенсії ОСОБА_2 слугував той факт, що в свідоцтві про народження дитини ( НОМЕР_2 ) зазначене по батькові батька ОСОБА_4 , а відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин ОСОБА_5 .

Водночас, у спірному випадку мова йде про одну і ту ж особу ОСОБА_3 , але має місце різне написання по батькові останнього.

Також, суд першої інстанції врахував, що позивачка надала пенсійному органу Експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз від 25.04.2024 №056/715-а/3, відповідно до якого записи українською мовою імені по батькові ОСОБА_6 (свідоцтво про народження ОСОБА_2 (повторно), запис батько ОСОБА_3 ) та ОСОБА_5 (копія паспорта, сповіщення сім`ї, запис ОСОБА_3 ), а також російський запис ОСОБА_7 (зазначена копія паспорта, запис ОСОБА_8 ) у документах, наданих для експертизи, а також документах зазначених осіб є ідентичними. Розбіжності в записах виникли внаслідок документальної фіксації патронімічних форм ОСОБА_9 , утворених від офіційних варіантів особового імені відповідно ОСОБА_10 і ОСОБА_6 .

Крім цього, суд першої інстанції зазначив, що відповідальність за заповнення та здійснення записів в актах цивільного стану та їх належне оформлення покладена на органи реєстрації актів цивільного стану, а не на осіб, яким видаються такі документи.

Таким чином, вказані обставини не можуть слугувати підставою для відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 08.05.2024 №81 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відомості про безвісне зникнення ОСОБА_3 внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин 20.02.2024, тому пенсію ОСОБА_2 слід призначити з 20.03.2024.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначати ОСОБА_11 пенсію у зв`язку із втратою годувальника з 20.03.2024.

Оскільки позивачка проживає в Хмельницькій області та зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, тому підстави для задоволення вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити останній пенсію відсутні.

Враховуючи викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено поняття пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Як передбачено п.2 ч.2 ст.36 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Згідно з ч.1 ст.37 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків - пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

У членів сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Як передбачено ч.1, 2 ст.4 ЗУ "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.6 ЗУ "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Порядок подання та оформлення документів для призначення і перерахунку пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Відповідно до вимог п.2.3 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) відомості про місце проживання;

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника сім`ї військовослужбовця строкової служби додається документ, одержаний від військової частини або районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи іншої військової установи, що засвідчує дату та причину смерті військовослужбовця, або документ про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим. Якщо смерть настала після звільнення з військової служби, подаються свідоцтво ДРАЦС про смерть, довідка територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проходження військової служби із зазначенням дати призову, дати і підстав звільнення з військової служби та висновок МСЕК про те, що смерть військовослужбовця пов`язана з проходженням військової служби.

До заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника членам сім`ї особи, яка загинула (померла) внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час безпосередньої участі в АТО/ООС або під час безпосередньої участі в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, додаються документи згідно з Порядком надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740 (при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» членам сім`ї осіб, зазначених в пунктах «е» та «є» статті 3 цього Закону).

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

В свою чергу, 01.05.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії ОСОБА_2 у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_3 .

Рішенням від 08.05.2024 №81 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовило у призначенні пенсії, оскільки не підтверджений родинний зв`язок утриманця і годувальника, в свідоцтві про народження дитини ( НОМЕР_2 ) зазначене по батькові батька ОСОБА_4 , а відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин ОСОБА_5 .

Інших підстав для відмови рішення не передбачає.

В свою чергу, з цього приводу колегія суддів зазначає, що як вірно вказано судом першої інстанції особа не може відповідати за правильність оформлення документів (в даному випадку свідоцтва про народження дитини), та у свою чергу неналежне заповнення даного документу (в даному випадку зазначення інформації щодо вірної складової частини власного іменні (по батькові) батька ОСОБА_2 ) та іншої документації з вини посадової особи державного органу не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Тобто, помилки в свідоцтві про народження не можуть ставитись в провину особі (тим паче коли така помилка здійсненна державним органом).

Також, колегія суддів враховує, що в експертному висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 25.04.2024 №056/715-а/3, зазначено, що записи українською мовою імені по батькові ОСОБА_6 (свідоцтво про народження ОСОБА_2 (повторно), запис батько ОСОБА_3 ) та ОСОБА_5 (копія паспорта, сповіщення сім`ї, запис ОСОБА_3 ), а також російський запис ОСОБА_7 (зазначена копія паспорта, запис ОСОБА_8 ) у документах, наданих для експертизи, а також документах зазначених осіб є ідентичними.

Розбіжності в записах виникли внаслідок документальної фіксації патронімічних форм ОСОБА_9 , утворених від офіційних варіантів особового імені відповідно ОСОБА_10 і ОСОБА_6 .

Отже, в своїй сукупності (документи та наданий висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз від 25.04.2024 №056/715-а/3) вказують на те, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 .

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника з вказаних підстав у рішенні №81 від 08.05.2024.

Щодо доводів апелянта в частині дискреційних повноважень, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 року №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

В свою чергу, єдиною підставою для відмови стало те, що пенсійний орган не погодився з зазначеним по батькові батька ОСОБА_2 в свідоцтві про народження дитини ( НОМЕР_2 ). Дана обставина досліджувалась судом вище.

Колегія суддів зазначає, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

З урахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що судом не порушено дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень в межах даного питання.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, та зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.