Справа № 240/25957/23
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/25957/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос Оксана Валентинівна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

19 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

-визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати з 29.01.2020 по 05.12.2022 та належних у вказаний період виплат без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 , без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 , без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022.

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити з 29.01.2020 по 31.12.2020 перерахунок належного грошового забезпечення (основних та додаткових його складових), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік та грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити з 01.01.2021 по 31.12.2021 перерахунок належного грошового забезпечення (основних та додаткових його складових), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік та грошової допомоги для оздоровлення за 2021 рік, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити з 01.01.2022 по 05.12.2022 перерахунок належного мені грошового забезпечення (основних та додаткових його складових), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-Ш "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" - за період з 29.01.2020 по день фактичної виплати перерахованого грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач встановив та виплачував грошове забезпечення в період з 29.01.2020 по 05.12.2022 з врахуванням прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2018, що призвело до виплати грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення у значно меншому розмірі.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено:

-визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 у заниженому розмірі з 29.01.2020 по 05.12.2022 грошового забезпечення, та належних у вказаний період виплат, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022.

-зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 05.12.2022 грошового забезпечення та належних у вказаний період виплат, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі №240/25957/23 в частині задоволення позовних вимог: зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок за період з 29.01.2020 по 05.12.2022 грошового забезпечення та належних у вказаний період виплат, грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2022 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2022 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020,Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-Ш "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" - за період з 29.01.2020 по день фактичної виплати перерахованого грошового забезпечення.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що незважаючи на те, що суд першої інстанції зазначив, що його позов задоволено повністю, встановлено, що його позов задоволено лише частково. При чому, частині доводів позивача суд не надав оцінку та жодним чином цього не мотивував.

Крім того, апелянт вказує, що у мотивувальній частині судового рішення також не зазначено щодо цієї позовної вимоги, а тому це може ускладнити виконання судового рішення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи та судом першої інстанції, позивач з 29.01.2020 по 05.12.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та наказом командира в/ч від 05.12.2022 виключений зі списків особового складу.

Відповідно до листа відповідача від 26.07.2023, у 2020 - 2022 роках позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Військова частина вказала на відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення.

Вважаючи вказані вище дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 у заниженому розмірі з 29.01.2020 по 05.12.2022 грошового забезпечення, та належних у вказаний період виплат, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022.

Однак, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції фактично частково розглянуто позовні вимоги та задоволено позов, а заявлені вимоги позивача про перерахунок таких одноразових додаткових видів грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення за 2020-2022 року, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2022 року, розмір яких обчислюється з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, а також про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не розглянуто.

Частиною першою статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що судом першої інстанції розглянуто позовні вимоги не в повному обсязі, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості переглянути рішення суду першої інстанції в частині, в якій таке рішення не ухвалювалось.

Таким чином, виходячи з того, що апелянт не погоджується з діями суду першої інстанції саме щодо нерозгляду однієї з позовних вимог та оскаржує рішення саме в цій частині з вищевказаних мотивів, предмет перегляду судом апеляційної інстанції в такому випадку відсутній.

В контексті наведеного, з урахуванням змісту статті 308 КАСУ та меж розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що в даному випадку суд позбавлений можливості надавати оцінку доводам позовної заяви, яким не надавалась оцінка судом першої інстанції, а застосуванню підлягає порядок розгляду, встановлений ст. 252 КАС України.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення також можуть бути оскаржені.

Виходячи з того, що апелянтом не оскаржується рішення суду в частині задоволених позовних вимог, а саме: визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 у заниженому розмірі з 29.01.2020 по 05.12.2022 грошового забезпечення, та належних у вказаний період виплат, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022. та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 05.12.2022 грошового забезпечення та належних у вказаний період виплат, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, апеляційний суд, в силу статті 308 КАС України, оцінку висновкам суду першої інстанції щодо вказаних позовних вимог не надає.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.