Справа № 580/2286/25
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Янківська В.П. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Справа № 580/2286/25

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в

Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - Відповідач) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про перерахунок пенсії від 08.10.2024 № 62;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити та здійснити нарахування з 26.10.2023 року пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 у розмірі 60% заробітку, зазначеного в довідках Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про складові заробітної плати від 02.10.2023 №17 та № 18;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області подати звіт про виконання рішення суду, та у випадку порушень вжити заходів щодо притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області якими відмовлено в здійснені нарахування ОСОБА_1 з 26.10.2023 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 у розмірі 60% заробітку, зазначеного в довідках Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про складові заробітної плати від 02.10.2023 №17 та № 18;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити нарахування ОСОБА_1 з 26.10.2023 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 у розмірі 60% заробітку, зазначеного в довідках Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про складові заробітної плати від 02.10.2023 №17 та № 18.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач надав видані Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №17 від 02.10.2023, з якої вбачається, що Позивачу виплачувалась надбавка за 9 ранг, та довідку про складові заробітної платим для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах в органах місцевого самоврядування №18 від 02.10.2023.

Відтак, суд визнав необґрунтованими доводи Відповідача про те, що довідки не містять заробітної плати за посадою, віднесеною до відповідної категорії посад державних службовців.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначаючи, що ГУ ПФУ в Сумській області, за відсутності у нього матеріалів пенсійної справи, позбавлене можливості відновити порушене право Позивача шляхом прийняття відповідного рішення.

Також Апелянт стверджує, що довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією) ОСОБА_1 не надавав.

Крім того, пенсійний орган зазначає, що у довідці від 02.10.2023 № 17 посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років зазначено станом на вересень 2023, а не на день звернення (26.10.2023).

Разом з тим, Апелянт відзначає, що ОСОБА_1 на 01.05.2016 займав посаду органу місцевого самоврядування та з урахуванням рішення суду має загальний стаж державної служби 16 років, тобто менше 20 років, а тому підстави для обчислення пенсії державного службовця згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не обіймає посади державної служби, відсутні.

З цих та інших підстав, на думку Апелянта, оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2025 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Відповідача у якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою від 26.10.2023 про перехід на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

Рішенням від 02.11.2023 № 62 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило позивачу в перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність підстав для переходу на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби. В оскаржуваному рішенні пенсійний орган зазначив, що стаж державної служби заявника становить 08 років 01 місяць 05 днів. Робота в Департаменті освіти та гуманітарної політики виконавчого комітету Черкаської міської ради не зараховується до стажу державного службовця, оскільки за вказаною посадою встановлено ранг посадової особи органів місцевого самоврядування. Дія Закону України №889-ХІІ відповідно до п. 11 ст. 3 не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Надані довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах в органах місцевого самоврядування (в середніх розмірах), видані Департаментом освіти та гуманітарної політики виконавчого комітету Черкаської міської ради від 02.10.2023 №17, 18, не містять заробітної плати за посадою, віднесеною до відповідної категорії посад державних службовців.

Не погоджуючись з таким рішенням Позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 у справі №580/11325/23, яке набрало законної сили 14.06.2024 позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 02.11.2023 № 62 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період служби у Збройних силах СРСР з 05.05.1979 по 16.04.1981, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи на посадах головного спеціаліста відділу фізичної культури і спорту управління у справах молоді та спорту, заступника начальника відділу фізичної культури і спорту управління у справах молоді та спорту Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради з 23.10.2009 по 01.05.2016 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.10.2023 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" від 09.07.2023 № 1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII з урахуванням висновків суду за наслідками розгляду цієї справи.

Відповідач листом від 20.12.2024 №1800-0202-8/52857 повідомив Позивача про те, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 у справі №580/11325/23 до його стажу державної служби зараховані періоди зазначенні в судовому рішенні та його переведено з пенсії за віком, призначеної на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця. Зобов`язань щодо врахування наданих у жовтні 2023 року довідок про складові заробітної плати для обчислення пенсії за час роботи в органах місцевого самоврядування судовим рішенням не визначено. Крім того зазначено, що оскільки надані довідки не містять заробітної плати за посадою віднесеною до відповідної категорії посад державних службовців, підстави для їх врахування при обчисленні пенсії державного службовця відсутні.

Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання пенсії у належному розмірі, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ), «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (чинного до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ) (далі - Порядок № 283), Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 (далі - Порядок № 229), постановою Правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 (далі - Постанова № 25-1).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VIII, згідно ч.2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до ч.17 ст.37 Закону України № 3723-XII від 16.12.1993р. «Про державну службу» визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж та які мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Водночас Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що судом у рішенні від 14.05.2024 у справі №580/11325/23, яке набрало законної сили, встановлено, що до стажу державної служби Позивача підлягають зарахуванню період служби в Радянській армії 1 рік 11 місяців 12 днів, стаж державної служби 8 років 1 місяць 5 днів та стаж служби в органах місцевого самоврядування 6 років 6 місяців 8 днів, загальний стаж державної служби Позивача складає 16 років 6 місяців 25 днів, тобто більше 10 років. Також Позивач станом на 01 травня 2016 року працював на посаді, віднесеній до посад, які підлягають зарахуванню до стажу державної служби відповідно до Порядку №283.

Отже, ОСОБА_1 має право на призначення спірного виду пенсії як особа, яка має стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювала на посадах державної служби. Обставини щодо досягнення Позивачем пенсійного віку та наявності у нього передбаченого законодавством страхового стажу не є спірним, оскільки ані Позивачем, ані Відповідачем не оспорюється.

Надаючи оцінку доводам Апелянта про невідповідність наданих Позивачем довідок вимогам Порядку № 622, колегія суддів зазначає наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок №622), згідно з пунктом 4 якого, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування,.

При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року.

Так, вперше Позивач звернувся за призначенням спірної пенсії у жовтні 2023 року та надав довідки від 02.10.2023 №17 та №18, які складені за формою, затвердженою Постановою КМУ №622 та Постановою Правління ПФУ від 17.01.2017 № 1-3 та містять відображення складових заробітної плати. Крім того, у зазначених довідках вказано, що на всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, зазначені довідки підлягають врахуванню, а доводи Відповідача про те, що довідки не містять заробітної плати за посадою, віднесеною до відповідної категорії посад державних службовців, є необґрунтованими.

Аналізуючи доводи ГУ ПФУ в Сумській області, про відсутність у нього можливості відновити порушене право позивача шляхом прийняття відповідного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, за приписами п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви Позивача засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області визначено, як структурний підрозділ органу, що призначатиме пенсію та який прийматиме рішення за заявою про призначення пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.10.2024 № 62 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області за принципом екстериторіальності, і саме воно досліджувало пенсійні документи Позивача за його заявою і вирішувало питання щодо призначення пенсії.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати періоди роботи та призначити позивачу пенсію є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву ОСОБА_1 про призначення спірної пенсії та прийняв рішення про відмову у її призначенні.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, після скасування спірного рішення, зобов`язано здійснити нарахування ОСОБА_1 з 26.10.2023 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 22 вересня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк