Справа № 520/16699/25
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року № 520/16699/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Заічко О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи,буд. 5, Держпром,під.3, пов.2,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не призначення та невиплати з 25.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII та рішення від 04.03.2025 № 2000-0304-9/33836 щодо відмови в призначенні та виплати ОСОБА_1 пенсії.

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.03.2025 № 2000-0304-9/33836 щодо відмови в призначенні та виплати з 25.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати з 25.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Позивач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в призначенні та виплати з 25.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII протиправними, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач надав до суду відзив, в якому з позовом не погодився, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити у повному обсязію

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з червня 2004 року по 29 листопад 2019 року проходив службу (працював) в органах військової прокуратури, яка входила до структури прокуратури України, з червня 2020 року по теперішній час працює в Офісі Генерального прокурора.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2024 у справі № 367/2373/24 встановлено факт проходження позивачем військової служби в період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого з 30 липня 1999 року по 31 липня 2003 року включно.

25.02.2025 позивач особисто звернувся через Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України з заявою, у якій просив призначити і виплачувати пенсію (за вислугою років) відповідно до вимог ч. 1 ст. 86 Закону № 1697-VII.

До заяви позивач додав наступні документи:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ;

- довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 );

- заява про виплату пенсії або грошової допомоги від 21.02.2025;

- заява про призначення / перерахунок пенсії від 25.02.2025;

- довідку про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавки за вислугу років) від 21.02.2025 № 21-37зп та довідку про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців перед звільненням за пенсією) від 21.02.2025 № 21-37зп;

- пояснення до періодів роботи, які зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 25.02.2025;

Крім того, працівнику Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України надавався оригінал трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , проте до заяви копія не долучалася, у зв`язку із тим, що з пояснень представника ПФУ цей документ уже був долучений до попередніх заяв позивача та є в його пенсійній справі.

Також раніше позивачем вже були долучені:

- диплом про вищу юридичну освіту НОМЕР_4 , виданий 30.06.2004 та додатком до диплому № НОМЕР_5 ;

- диплом про вищу юридичну освіту серії НОМЕР_6 , виданий 30.06.2004 та додатком до диплому № НОМЕР_7 ;

- військовий квиток серії НОМЕР_8 ;

- рішення Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2024 провадження № 2-о/367/182/2024, Справа № 367/2373/24 (Про встановлення факту проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової служби в період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого з 30.07.1999 по 31.07.2003 року включно);

- довідка про роботу (проходження служби) на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України від 16.01.2025 № 07/1/1-23-25;

- витяг із послужного списку виданого ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.10.2024;

- витяг з наказу В.о. ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого від 30.07.1999 №192-С та витяг з наказу ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого від 29.06.2004 № 208-С;

- посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_9 виданого 31.05.2017.

Вказане підтверджується розпискою-повідомленням від 11.02.2025.

За екстериторіальним принципом розгляд заяви про призначення пенсії було доручено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області. Рішенням від 04.03.2025 № 2000-0304-9/33836 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи за вислугу років, а саме 25 років.

Рішення Відповідач мотивував тим, що:

«Загальний страховий стаж роботи особи: 22 роки 0 місяців 2 дні. Стаж роботи за вислугу років складає: 22 роки 6 місяців 22 дні, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів/слідчих 15 років 4 місяці 4 дні, навчання в юридичному вузі 2 роки 4 місяці 28 днів, держслужбовець з юридичною освітою 4 роки 9 місяців 20 днів.

…

За наданими документами до загального страхового стажу не зараховано період з 26.06.2004 по 30.06.2004, оскільки відсутня сплата внесків до Пенсійного фонду України відповідно до даних, які містяться в Індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до п. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про

сплачені суми страхових внесків. Довідка про грошове забезпечення відсутня. Звертаємо увагу, що рішення Ірпінського міського суду від 08.04.2024 року № 367/2373/24 не містить зобов`язання зарахувати період навчання на юридичному факультеті Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого військовою службою.»

На думку позивача, відповідачем усупереч ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» не

зараховано до вислуги років у повному обсязі як проходження ним військової служби період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого з 30 липня 1999 року по 26 червня 2004 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше. зокрема, з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

За приписами ч. 6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Частиною 8 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається не залежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Позивач проходив навчання у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого в період з 30.07.1999 по 26.06.2004, то до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми законодавства, які діяли на зазначений період часу.

Відповідно до пункту 15 «Тимчасового положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах», затвердженого спільним наказом Міністра освіти України та Міністерства оборони України від 28.12.1995 № 360/342 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.1996 за № 39/1064, (який був чинним на момент вступу позивача на навчання) вбачається, що військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах є вищими військово- навчальними закладами Міністерства оборони України, що створені для підготовки офіцерів з вищою освітою з залученням професорсько-викладацького складу навчально-матеріальної бази цивільних вищих навчальних закладів.

Згідно з переліком вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.1997 № 1410 «Про створення єдиної системи військової освіти» Національна юридична академія України імені Ярослава Мудрого (військово-юридичний факультет) входить до військових навчальних підрозділів Міноборони України.

Зі свого боку, відповідно до указу Президента України від 20.11.1996 № 1105/96 «Про заходи щодо підготовки кадрів військової юстиції та організації науково дослідної роботи у галузі військового законодавства», вказано, що військово-юридичний факультет (військової юстиції) утворений у складі національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого, відноситься до системи військової освіти та перебуває в оперативному управлінні Міністерства оборони України, тобто має статус військово- навчального закладу.

Цей статус закладу встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 70 від 22.01.1998 «Про утворення військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого» та постановою № 1410 від 15.12.1997 «Про Перелік вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти», де також зазначено факультет військової юстиції Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого.

Отже, військово-юридичний факультет Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого є військовим навчальним закладом.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) до військової служби відноситься, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається, зокрема, день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Частиною 4 ст. 25 Закону №2232-XII передбачено, що громадяни України, які в установленому порядку зараховані до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується військова служба незалежно від місця її проходження.

При цьому будь-яких обмежень щодо зарахування часу проходження військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, передбачену законодавством для прокурорів і слідчих, зазначена норма закону не містить.

Таким чином, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що період навчання позивача у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого в період з 30.07.1999 по 26.06.2004 має бути повністю зарахований до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», як прирівняний до військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте в порушення зазначеної норми законодавства, відповідачем, не доведено правомірність прийнятого ним рішення.

А відтак, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.03.2025 № 2000-0304-9/33836 про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15).

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII період навчання курсантом у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого в період з 30.07.1999 по 26.06.2004 включно, як військову службу.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 25.02.2025 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», суд зазначає наступне.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Крім того у даному спорі суд не обраховує вислугу років позивача, який дає право на пенсію відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», що виключає можливість зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки в межах розгляду даної адміністративної справи судом не досліджувалось питання наявності у позивача вислуги років, у тому числі на посадах прокурорів, а обов`язковою передумовою призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» є наявність визначеної законом як вислуги років, так і стажу на посадах прокурорів.

Таким чином з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні та враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області при прийнятті оскаржуваного рішення не проводився розрахунок вислуги років, що дає право на пенсію відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням періоду, врахованого судом у даному рішенні, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2025 року про призначення пенсії за вислугою років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням висновку суду.

А відтак позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 25.02.2025 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», задоволенню не підлягають.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи,буд. 5, Держпром,під.3, пов.2,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не призначення та невиплати з 25.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII та рішення від 04.03.2025 № 2000-0304-9/33836 щодо відмови в призначенні та виплати ОСОБА_1 пенсії.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.03.2025 № 2000-0304-9/33836 щодо відмови в призначенні та виплати з 25.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи,буд. 5, Держпром,під.3, пов.2,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), що дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» період навчання курсантом у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого в період з 30.07.1999 по 26.06.2004 включно, як військову службу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву від 25.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII з урахуванням висновку суду у цій справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.