Справа № 560/6677/25
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6677/25
РІШЕННЯ

іменем України

22 вересня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1. Визнати протиправними дії посадових осіб під час проведення перевірки та прийняття акта службового розслідування причин і умов, що спричинили загибель головного сержанта ОСОБА_2 та скасувати акт службового розслідування причин і умов, що спричинили загибель головного сержанта взводу інженерних загороджень рот загородження військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_2 , а також втрати та пошкодження майна військової частини НОМЕР_1 , внаслідок удару БПЛА типу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході виконання службових обов`язків у складі сил та засобів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, під час виконання завдань в інтересах №ОТБр. близько 15 години 00 хвилин 14.07.2024 року, в районі н.п. Гусинка Харківської області.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №94 від 27.08.2024 про результати проведення службового розслідування причин і умов, що спричинили загибель головного сержанта взводу інженерних загороджень рот загородження військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_2 , а також втрати та пошкодження майна військової частини НОМЕР_1 , внаслідок удару БПЛА типу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході виконання службових обов`язків у складі сил та засобів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, під час виконання завдань в інтересах №ОТБр. близько 15 години 00 хвилин 14.07.2024 року, в районі н.п. Гусинка Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.07.2024 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , виконуючи бойове завдання загинув головний сержант ОСОБА_2 (чоловік позивача).

27.08.2024 за результатами службової перевірки було видано акт службового розслідування та наказ №94 командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності).

В акті комісія дійшла до висновку, що загибель військовослужбовця військової служби за мобілізацією, головного сержанта взводу інженерних загороджень роти загороджень військової частини НОМЕР_1 , головного сержанта ОСОБА_2 , такою, що сталася під проходження військової служби, НІ, не пов`язана із захистом Батьківщини, незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, настання смерті, ТАК, пов`язано з вчиненням адміністративного правопорушення, ТАК, є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, НЕ є наслідком навмисного самогубства та заподіяли собі тілесного ушкодження, що призвели до смерті. Проте, на думку позивача, висновки, зазначені в акті службового розслідування та наказі, не є об`єктивними та є такими, що порушують приписи Порядку №608.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 22.09.2025 суд закрив провадження у справі №560/6677/25 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій посадових осіб під час проведення перевірки та прийняття акта службового розслідування причин і умов, що спричинили загибель головного сержанта ОСОБА_2 та скасування акта службового розслідування причин і умов, що спричинили загибель головного сержанта взводу інженерних загороджень рот загородження військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_2 , а також втрати та пошкодження майна військової частини НОМЕР_1 , внаслідок удару БПЛА типу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході виконання службових обов`язків у складі сил та засобів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, під час виконання завдань в інтересах №ОТБр. близько 15 години 00 хвилин 14.7.2024 року, в районі н.п. Гусинка Харківської області.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що в діях головного сержанта взводу інженерних загороджень роти загородження військової частини НОМЕР_1 , головного сержанта ОСОБА_2 , під час виконання бойового завдання наявні ознаки військового адміністративного правопорушення, що підпадає під ознаки частини 3 статті 172-20 "Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду".

Відповідно до підпунктів "а" та "б" 21.5 глави 21 розділу II наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за № 1109/15800, (в редакції наказу Міністерства оборони № 262 від 27.04.2024), головного сержанта взводу інженерних загороджень роти загородження військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , вважається такою, що сталася під час проходження військової служби, НІ, не пов`язана із захистом Батьківщини, незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, настання смерті ТАК пов`язано з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, ТАК є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, НЕ є наслідком навмисного самогубства та заподіяння собі тілесного ушкодження, що призвели до смерті.

Представник відповідача зауважує, що Постанова ВЛК у формулюванні "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій з доводами відповідача не погоджується та вважає їх необґрунтованими. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив згідно з якими вважає, що комісією військової частини НОМЕР_1 службове розслідування вказаної події проведено повно, об`єктивно, з встановленням істотних обставин та Акт службового розслідування складений з дотриманням вимог чинного законодавства України. Про результати службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 виданий наказ (з основної діяльності) № 94 від 27.08.2024 року.

Дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Позивач, ОСОБА_1 , є дружиною колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 призваний на військову службу під час мобілізації головний сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 28 березня 2022 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 71 від 28.03.2022 призначений на посаду головного сержанта взводу керованого мінування інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 01.05.2023 року №38-РС головного сержанта ОСОБА_2 призначено на посаду головного сержанта взводу інженерних загороджень роти загородження військової частин НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.05.2023 № 145 головний сержант взводу інженерних загороджень роти загородження військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_2 з 17 травня 2023 року вибув у відрядження до АДРЕСА_1 з подальшим введенням до складу сил і засобів ОУВ ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою виконання бойових завдань за призначенням.

Згідно з рапортом тимчасово виконуючого обов`язки командира роти загородження військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 14.07.2024 № 1289 стало відомо, що в ході виконання службових (бойових) завдань, 14.07.2024 року, близько 15:00, під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, поблизу населеного пункту Гусинка Харківської області, де перебував пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , відбувся скид з ворожого БПЛА, внаслідок чого розпочалося загорання сухої трави, у зв`язку з чим головний сержант взводу інженерних загороджень роти загороджень військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_2 прибув на місце події для гасіння пожежі. Під час гасіння пожежі відбувся приліт ворожого БПЛА типу Ланцет, внаслідок чого головний сержант взводу інженерних загороджень роти загороджень військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_2 загинув на місці події від отриманих травм.

Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14 липня 2024 року № 100 Про призначення службового розслідування комісією у складі: голова комісії - заступник командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння - начальник технічної частини майор ОСОБА_4 , члени комісії - начальник служби пального і мастильних матеріалів тилу військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_5 , тимчасово виконуюча обов`язки начальника медичної служби - начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_6 , було призначено службове розслідування, по факту події, що мала місце 14 липня 2024 року, під час виконання службових (бойових) завдань 14.07.2024 року близько 15:00, під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, в районі населеного пункту Гусинка Харківської області, де внаслідок прильоту ворожого БПЛА типу Ланцет, головний сержант ОСОБА_2 головний сержант взводу інженерних загороджень роти загороджень військової частини НОМЕР_1 загинув, отримавши травми несумісні з життям, а також було втрачено та пошкоджено військове майно військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з рапортом тимчасово виконуючого обов`язки командира роти загородження військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 15.07.2024 № 1292 стало відомо, що в ході виконання службових (бойових) завдань, 14.07.2024 року, під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, поблизу населеного пункту Гусинка Харківської області, відбувся скид з ворожого БПЛА, внаслідок чого розпочалося загорання сухої трави, у зв`язку з чим головний сержант взводу інженерних загороджень роти загороджень військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_2 прибув на місце події для гасіння пожежі. Під час гасіння пожежі відбувся приліт ворожого БПЛА типу Ланцет, внаслідок чого було пошкоджено робочий орган та електропроводка гусеничного мінного загороджувача ГМЗ-2, заводський номер С09ШТ3518, бортовий номер 133, а також втрачено (знищено) майно, яке обліковується у військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), а саме: радіостанція Motorola DP4400 №807TWD1069 - 1 к-т; засоби для маскування радіо поглинаючі ТМ 104/2 - 2 к-та; підривна машинка GUERILLA - 1 к-т; бензиновий генератор Prorab SCD3800E 2.8-3.2 - 1 шт.; У-ТМ-62 - 56 шт.; У-ТМ-62 - 4 к-та; У-МВЧ-62 - 2 шт.; У-МВН-62 - 2 шт.; У-МВП-62 (М) - 7 шт.; шолом балістичний - 1 шт., аптечка АМЗІ різної комплектації - 1 шт.

Згідно з поясненнями командира відділень мінних загороджувачів - командира машини взводу інженерних загороджень роти загородження військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_7 встановлено, що 14.07.2024 року близько 14:30 год. в тимчасовому пункті дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 біля АДРЕСА_1 , відбувся скид запалювального боєприпасу з ворожого БПЛА, внаслідок чого розпочалося загорання сухої трави, в зв`язку з чим головний сержант взводу інженерних загороджень військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_2 прибув на місце події, для ліквідації утвореної пожежі. Під час виконання робіт з гасіння пожежі, відбувся вибух, де перебував головний сержант ОСОБА_2 . Прибувши на місце події, було виявлено уламки ворожого БПЛА типу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а головний сержант ОСОБА_2 , від отриманих травм, загинув на місці події.

Ураження району тимчасового пункту дислокації підрозділу поблизу населеного пункту Гусинка Харківської області ворожим БПЛА 14.07.2024 року підтверджується записами в Журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 , інв. №137т від 15.03.2024 року.

Лікарським свідоцтвом про смерть № 12-17/224-ШВ/24 від 14 липня 2024 року виданого лікарем судово-медичним експертом Харківського обласного бюро судово- медичної експертизи ОСОБА_8 встановлено, що смерть головного сержанта ОСОБА_2 настала в ході бойових дій поблизу н.п. Гусинка Харківської області, внаслідок множинних травм із залученням декількох ділянок тіла, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків.

В ході проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.07.2024 року № 100 з метою всебічного з`ясування обставин, було надіслано 24.07.2024 року за вих. № 992 запит до Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи з метою надання медичного висновку про наявність або відсутність в організмі загиблого військовослужбовця алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин), копію висновку щодо судово-токсикологічної експертизи крові трупа.

Заступником командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння - начальником технічної частини майором ОСОБА_4 , який відповідно й був головою комісії, призначеним командиром військової частини НОМЕР_1 стосовно цього службового розслідування, був поданий та зареєстрований в діловодстві рапорт від 12.08.2024 вх. № 1460, в якому він просить перенести строк службового розслідування, у зв`язку з відсутністю відповіді з Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, щодо наявності або відсутності в організмі загиблого головного сержанта ОСОБА_2 алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин), до дати отримання відповіді.

На підставі рапорту заступника командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння - начальника технічної частини майора ОСОБА_4 від 12.08.2024 вх. №1460 був виданий наказ командира військової частини (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.08.2024 року № 112 Про перенесення строку проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14 липня 2024 року № 100, в якому командир згідно 2 пункту наказової частини, наказує відповідальним особам подати акт службового розслідування встановленим порядком для прийняття рішення не пізніше наступного дня з дати отримання відповіді з Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи.

26.08.2024 року (вх. № 1151) на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшов лист Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи вих. № 02-06/1839 від 14.08.2024 року з приводу загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , в якому повідомлялося, що згідно судово-токсикологічного експертизи, у крові трупу військовослужбовця ОСОБА_2 , виявлено етиловий спирт в концентрації 0,48 %, метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутіловий, н- бутілований, ізоаміловий спирти - не виявлені.

Згідно з висновками акту службового розслідування від 27.08.2024 року та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування" від 27.08.2024 № 94, загибель військовослужбовця військової служби за мобілізацією, головного сержанта взводу інженерних загороджень роти загородження військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_2 , вважається такою, що сталася під час проходження військової служби, НІ, не пов`язана із захистом Батьківщини, незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, настання смерті ТАК пов`язано з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, ТАК є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, НЕ є наслідком навмисного самогубства та заподіяння собі тілесного ушкодження, що призвели до смерті.

Позивач вважає хибними висновки акту службового розслідування від 27.08.2024 року, а наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування" від 27.08.2024 № 94, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ).

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч.4 ст.2 Закону №2232-ХІІ).

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут; в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 83 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст.84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. У кожному випадку вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень вимог Закону України "Про запобігання корупції" з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

У частині 1 статті 85 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування (ч.4 ст.85 Дисциплінарного статуту).

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371 (далі - Порядок №608).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №608 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають такі значення:

виконавська дисципліна - належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин);

службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №608 встановлено, що службове розслідування може призначатися у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Відповідно до пункту 3 розділу II Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення:

неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;

причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;

вини військовослужбовця;

порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення;

причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння) ( пункт 3 розділу II Порядку №608)

Відповідно до абзацу першого пункту 1 Розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пунктів 1-4 розділу V Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Оцінюючи доводи позивача та відповідача стосовно правомірності оскаржуваного наказу, суд зазначає таке.

З матеріалів справи суд встановив, що ОСОБА_2 загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, в районі населеного пункту Гусинка Харківської області, від множинних травм, несумісних з життям, внаслідок прильоту ворожого БПЛА типу Ланцет, під час гасіння пожежі.

Суд також встановив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 №962 про факт загибелі сержанта ОСОБА_9 та отримання поранення капітаном ОСОБА_10 і молодшим сержантом ОСОБА_11 від 31.07.2024, загибель військовослужбовця військової служби призваного під час мобілізації на особливий період головного сержанта інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_3 сержанта ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вважається під час виконання обов`язків військової служби, внаслідок бойових дій пов`язаних із захистом Батьківщини. Загибель не пов`язана з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту, неправомірних дій не допускав, всі вимоги безпеки були виконаними.

Також поранення військовослужбовців військової служби призваних під час мобілізації на особливий період капітана ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_11 , 22.03.1988, вважаються такими, які отримані під час виконання обов`язків військової служби, внаслідок бойових дій пов`язаних із захистом Батьківщини. Загибель не пов`язана з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту, неправомірних дій не допускав, всі вимоги безпеки були виконаними.

Вищевказані військовослужбовці перебували разом із ОСОБА_2 під час виконання завдань в інтересах 3 ОТБр, близько 15 години 00 хвилин 14.07.2024 року, в районі н.п. Гусинка Харківської області і стали жертвами від прильоту БПЛА типу Ланцет.

Водночас відповідач у справі не заперечує, що смерть ОСОБА_2 також настала внаслідок прильоту БПЛА типу Ланцет.

Однак, інші військовослужбовці, які загинули разом останнім, вважаються такими, що неправомірних дій не допускали, всі вимоги безпеки виконали.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що в акті службового розслідування від 27.08.2024 року комісією військової частини НОМЕР_1 не доведено факту настання смерті ОСОБА_2 саме через його дії, вчинені у стані алкогольного сп`яніння.

Стверджуючи про наявність у діях загиблого складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідач не надав докази того, що смерть ОСОБА_2 саме через вчинення ним відповідного правопорушення.

Таким чином, в акті службового розслідування не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою позивача (у тому числі, перебуванням його у стані алкогольного сп`яніння) та його загибеллю і завданням матеріальної шкоди державі.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, встановивши обставини та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд констатує, що службове розслідування проведено військовою частиною НОМЕР_1 з порушенням Порядку №608, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Як наслідок, спірний наказ, прийнятий на підставі акту службового розслідування від 27.08.2024, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх рішень, а тому адміністративний позов необхідно задовольнити.

Ухвалюючи це судове рішення суд враховує статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (пункт 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №94 від 27.08.2024 про результати проведення службового розслідування причин і умов, що спричинили загибель головного сержанта взводу інженерних загороджень рот загородження військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_2 , а також втрати та пошкодження майна військової частини НОМЕР_1 , внаслідок удару БПЛА типу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході виконання службових обов`язків у складі сил та засобів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, під час виконання завдань в інтересах №ОТБр. близько 15 години 00 хвилин 14.07.2024 року, в районі н.п. Гусинка Харківської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_4 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя В.К. Блонський