Справа № 520/17907/21
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

22 вересня 2025 р. справа № 520/17907/21

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши у підготовчому засіданні у порядку письмового провадження клопотання представника Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо залишення адміністративної справи без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд, з урахуванням уточненої позовної заяви від 05.10.2021:

- визнати дії територіального органу Державної міграційної служби - Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо складання Рішення №8798 від 06 вересня 2021 року про скасування посвідки на тимчасове проживання, виданої громадянину Лівії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі підпункту 5 пункту 63 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322, без наведення конкретних підстав, тобто: без посилання на конкретне рішення «уповноваженого державного органу», який «прийняв рішення про примусове повернення іноземця» чи «прийняв рішення про примусове видворення іноземця за межі України» чи «прийняв рішення про заборону подальшого в`їзду іноземця в Україну», та/або за відсутності одного з таких перелічених рішень «уповноваженого державного органу» визначених у пп.5 п.63 Порядку, - незаконними;

- визнати незаконним Рішення територіального органу Державної міграційної служби - Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області №8798 від 06 вересня 2021 року про скасування посвідки на тимчасове проживання, виданої громадянину Лівії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі підпункту 5 пункту 63 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322, яке прийняте без наведення конкретних підстав, тобто: без посилання на конкретне рішення «уповноваженого державного органу», який «прийняв рішення про примусове повернення іноземця» чи «прийняв рішення про примусове видворення іноземця за межі України» чи «прийняв рішення про заборону подальшого в`їзду іноземця в Україну», та/або за відсутності одного з таких перелічених рішень «уповноваженого державного органу» визначених у пп.5 п.63 Порядку, та скасувати його.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 відкрито провадження у даній справи за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 заяви представника ОСОБА_1 від 23.11.2021 за вх.№01-26/116716/21 та №01-26/116717/21 про виклик та допит свідків - залишено без задоволення. Клопотання представника позивача Лаєтара Алмуєтасімбіллах про долучення документів від 23.11.2021 за вх. № 01-26/116721/21 - повернуто без розгляду. Зупинено провадження по справі №520/17907/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування рішення до набрання законної сили постанови Київського районного суду м. Харкова за наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 13.05.2021 у справі №953/19583/20 (н/п 3/953/255/21).

Листами Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 за вих.№520/17907/21/27826/24, від 09.06.2025 за вих.№520/17907/21/19206/25 надіслані до Київського районного суду міста Харкова запити щодо надання інформації про стан розгляду справи №953/19583/20 (н/п 3/953/255/21).

Листом Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2025 за вх.№01-26/67274/25 надіслано копію постанови Київського районного суду м. Харкова від 13.05.2021 по справі №953/19583/20 (номер провадження 3/953/255/21) та копію постанови Полтавського апеляційного суду від 27.09.2024 по справі №953/19583/20 (номер провадження 33/814/148/24).

Судом встановлено, що постановою Полтавського апеляційного суду від 27.09.2024 по справі №953/19583/20 поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2021 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 поновлено провадження у справі №520/17907/21 у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування рішення. Призначено судове засідання по адміністративній справі №520/17907/21 на 27.08.2025 о 12:00 год..

В судові засідання, призначені на 27.08.2025 року та на 22.09.2025 року позивач не прибув, про причини неявки суд не повідомив, із клопотанням про відкладення засідання або про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.

Ухвалу суду від 10.07.2025 разом із судовою повісткою направлено на адресу позивача яка зазначена ним у позові рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, поштовий конверт з ухвалою суду від 01.08.2025 року повернувся до Харківського окружного адміністративного суду без вручення з відміткою органу поштового зв`язку «повертається» "за закінченням терміну зберігання", датованою 31.07.2025 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

У зв`язку з першою неявкою позивача судове засідання відкладено на 22.09.2025 року на 11:00., про що сторони повідомлені повісткою про виклик. Вказану повістку про виклик надіслано на адресу позивача яка зазначена ним у позові рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

В судове засідання 22.09.2025 року на 11:00 годин позивач не з`явився.

Однак, поштовий конверт з повісткою про виклик в судове засідання на 22.09.2025 року на 11:00 год. повернувся до Харківського окружного адміністративного суду без вручення з відміткою органу поштового зв`язку «повертається» "за зазначеною адресою не проживає", датованою 03.09.2025 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2022 року у справі №522/3598/16-а, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Такої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 16.05.2023 по справі №340/2148/22.

Частиною першою статті 131 КАС України покладено обов`язок на учасників судового процесу під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Матеріали справи не містять поданого на виконання вимог цієї норми повідомлення від позивача про зміну місця його знаходження (перебування).

Частиною 4 ст.124 КАС України встановлено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно з ч.11 ст.126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин, суд констатує, що відповідно до ч.11 ст.126 КАС України копія ухвали від 10.07.2025 року з повісткою та повістка про виклик в судове засідання на 22.09.2025 року на 11:00 год., вручена позивачу належним чином.

Від представника Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до канцелярії суду 22.09.2025 надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача.

Суд зазначає, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України.

Розглянувши клопотання відповідача та подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КАС України учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

Відповідно до ч. 5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд зазначає, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, без будь-яких повідомлень про поважність причин неприбуття за відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності.

Позивач, будучи ініціатором судового процесу та обізнаним про розгляд цієї справи у суді, 04.12.2021 року перетнув державний кордон України, що підтверджується витягом з «Аркан» ЦП ДСК, про зміну місця проживання (перебування, знаходження) суд не повідомив, в судове засідання не з`явився, поважних причин неявки не повідомив. Жодних заяв або клопотань про розгляд справи за його відсутності, позивач до суду не направляв.

Застосовуючи до позивача процесуальні наслідки його повторної неявки у судове засідання, суд бере до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якими кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права.

Зокрема, одним із аспектів гарантії справедливого судочинства, які містить стаття 6 Конвенції, є доступ до суду. Європейський Суд з прав людини у справі Bellet v. Frаnсе зазначив, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Разом з тим, таке право не є абсолютним, оскільки забезпечивши право особи на звернення до суду, держава покладає на таку особу певні обов`язки, які пов`язані із реалізацією такого права. Однією з складовою гарантованого Конвенцією права на доступ до суду є розумний строк розгляду справи, який пов`язаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника. Оцінюючи поведінку заявника з позиції Європейського Суду слід брати до уваги в тому числі і факти невиконання ним процесуальних обов`язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, а також не повідомлення суду про причини такої неявки.

Тобто, право особи на доступ до суду перебуває у безпосередньому взаємозв`язку із виконанням тих обов`язків, які покладаються на заявника при реалізації ним своїх прав.

Безпідставна неявка позивача у судові засідання, неповідомлення суду про поважність причин неприбуття до суду, невжиття будь-яких інших активних дій пов`язаних із використанням власних процесуальних прав, в контексті норм національного законодавства, позбавляють суд можливості здійснювати розгляд справи та призводять до порушення розумних строків її вирішення.

При цьому, суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо застосування п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, викладену у постанові від 27.05.2020 по справі №9901/11/19.

Так, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Частина 5 ст. 205 КАС України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Законодавче формулювання ч. 5 ст. 205 КАС України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що позивач не з`явився в судові засідання для розгляду справи, призначені на 27.08.2025 року та 22.09.2025, не повідомляв суд про поважність причин неявки у судові засідання, не подавав заяви про розгляд справи без участі, що позбавляє суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору без участі позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав, для задоволення клопотання відповідача та застосування визначеного п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України правового наслідку неявки в судове засідання - залишення позову без розгляду.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях ЄСПЛ, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (п.53 рішення ЄСПЛ від 16.02.2017 у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine)).

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 205, 240, 241, 243, 248, 256, 264, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст ухвали виготовлено та підписано 22.09.2025.

Суддя Ю.О. Супрун