Справа № 280/2097/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 280/2097/25
(суддя Конишева О.В.,м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі №280/2097/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 березня 2025 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області згідно з яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 74 від 24.01.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком;

- зобов`язати відповідачів зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 01.04.1995 року по 31.03.2001 року на Шахті «Комсомолець Донбасу» ВО «Шахтарськвугілля», яка в 1996 році перейменована в Відкрите акціонерне товариство «Шахта «Комсомолець Донбасу»; період здійснення догляду за дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею трьох річного віку; періоди згідно даних в РЗО ( Реєстр застрахованих осіб);

- зобов`язати відповідачів повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 17.01.2025 року.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно не враховано спірні періоди роботи до страхового стажу позивача. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 74 від 24.01.2025.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.04.1995 року по 31.03.2001 року на Шахті «Комсомолець Донбасу» ВО «Шахтарськвугілля», яка в 1996 році перейменована у Відкрите акціонерне товариство «Шахта «Комсомолець Донбасу»; період здійснення догляду за дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трьох річного віку; періоди згідно даних в Реєстрі застрахованих осіб, та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком. У задоволенні іншої частини позову - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що не зараховування відповідачем періодів трудової діяльності позивача згідно з трудовою книжкою, індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку є протиправним, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 74 від 24.01.2025 про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що при опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком, Головним управлінням розраховано стаж, який склав 8 років 8 місяців 18 днів при необхідному не менше 32 років. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 з 01.04.1995 по 31.03.2001, оскільки відсутні дані про реорганізацію підприємства у Відкрите Акціонерне Товариство. Необхідно надати дані про реорганізацію підприємства; період здійснення догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трьохрічного віку, оскільки відповідно до п.2.9 Порядку №22-1 документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; періоди згідно даних в РЗО, оскільки по батькові заявниці не відповідає паспортним даним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 17.01.2025 позивач звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком за нормами статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розгляд вказаної заяви за принципом екстериторіальності здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 74 від 24.01.2025 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком, Головним управлінням розраховано стаж, який склав 8 років 8 місяців 18 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: - період роботи згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 з 01.04.1995 по 31.03.2001, оскільки відсутні дані про реорганізацію підприємства у Відкрите Акціонерне Товариство. Необхідно надати дані про реорганізацію підприємства;- період здійснення догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трьохрічного віку, оскільки відповідно до п.2.9 Порядку №22-1 документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; - періоди згідно даних в РЗО, оскільки по батькові заявниці не відповідає паспортним даним (а.с.5). Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 позивач в період з 01.04.1995 року по 31.03.2001 року працювала на Шахті «Комсомолець Донбасу» ВО «Шахтарськвугілля», яка в 1996 році була перейменована в Відкрите акціонерне товариство «Шахта «Комсомолець Донбасу» (а.с.13-20).

Згідно з даними з Витягу ЄДРПОУ перейменування Шахти «Комсомолець Донбасу» ВО «Шахтарськвугілля» у Відкрите акціонерне товариство «Шахта «Комсомолець Донбасу» було здійснено у 1996 році, про що зроблено запис 02.10.1996 року.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить достатні дані для зарахування зазначених періодів до страхового стажу без надання додаткових довідок.

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 74 від 24.01.2025 єдиною причиною не зарахування спірних періодів є те, що у трудовій книжці відсутня інформація про перейменування (реорганізацію) підприємства у Відкрите Акціонерне Товариство.

Водночас, обов`язок щодо заповнення трудової книжки покладається на власника або уповноважений ним орган, а не на працівника, як і обов`язок внести виправлення у спосіб, передбачений законодавством.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, викладену, зокрема, у постановах від 28 лютого 2018 року у справі № 428/7863/17 та від 16 квітня 2020 року у справі № 159/4315/16-а про те, що певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи організації, і не може мати негативні наслідки для особи, яка звернулася за пенсією.

Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі недоліки в заповненні трудової книжки як не зазначення в трудовій книжці позивача інформації про перейменування (реорганізацію) підприємства у Відкрите Акціонерне Товариство, за наявності всіх інших відомостей та реквізитів (підпис, печатка, номери наказів) та відсутності очевидних виправлень в трудовій книжці є суто формальними недоліками та не можуть бути законною підставою для відмови в зарахуванні спірного періоду до страхового стажу особи.

Отже, як правильно зробив висновок суд першої інстанції, відмова відповідача у зарахуванні до стажу роботи позивача період з 01.04.1995 року по 31.03.2001 року на Шахті «Комсомолець Донбасу» ВО «Шахтарськвугілля» є протиправною.

Що стосується періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, слід зазначити наступне.

У статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж після 1 січня 2004 року обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до набрання ним чинності в порядку, визначеному раніше діючим законодавством.

До 1 січня 2004 року час догляду за дитиною до трьох років зараховується до страхового стажу матері, яка на час народження дитини не перебувала у трудових відносинах, на підставі свідоцтва про народження дитини.

Судом встановлено, що відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано період здійснення догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трьох річного віку, оскільки відповідно до п.2.9 Порядку №22-1 документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснила переклад свідоцтва про народження сина ОСОБА_2 з азербайджанської та російської мов на українську мову та справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В., про що зроблено запис в реєстрі за № 1667 (а.с.25-26).

Таким чином, достатнім є надання свідоцтва про народження дитини для підтвердження наявності правових підстав для зарахування часу догляду за дитиною до трьох років до страхового стажу матері, набутого до 01.01.2004, у зв`язку із чим період догляду за дитиною необхідно врахувати до страхового стажу. Щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи згідно відомостей в Реєстрі застрахованих осіб, слід зазначити наступне.

В частині 2 статті 24 Закону №1058-IV зазначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була впроваджена в України на підставі Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 01.01.2004.

Відтак, періоди роботи особи до 01.01.2004 (до впровадження системи персоніфікованого обліку) зараховуються до її страхового стажу на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV, а періоди роботи після 01.01.2004 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, тобто підставою для зарахування таких періодів роботи до страхового стажу є сплата страхових внесків.

Судом встановлено, що згідно з формою ОК-5 значиться ОСОБА_1 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 .

Натомість, відповідальність за внесення індивідуальних відомостей про застраховану особу до реєстру застрахованих осіб Державного реєстра загальнообов`язкового державного соціального страхування, відсутність певної інформації у Державному реєстрі ЗОДСС, несу особи, на які Законом покладено обов`язок вносити такі відомості, а не громадянин, який звернувся за призначенням пенсії.

Покладення на позивача негативних наслідків щодо невиконання певними особами своїх службових обов`язків у частині подання та внесення відомостей до Реєстрів є протиправним.

Особа не може нести тягар відповідальності за оформлення певних документів, так як вона не може їх самостійно усунути, виправити, вплинути на їх зміст чи в інший спосіб довести своє право на призначення пенсії.

Крім того, враховуючи, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, то нею підтверджуються спірні періоди роботи позивача.

Отже, не зараховування відповідачем періодів трудової діяльності позивача згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку є протиправним.

При цьому, суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем, який прийняв оскаржуване рішення, залишено поза увагою той факт, що в силу частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб.

Враховуючи те, що вищезазначені періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 74 від 24.01.2025 року та як наслідок необхідності його скасування.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі №280/2097/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва