Справа № 420/36112/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд

у складі

головуючого судді Скупінської О.В.,

при секретарі Подобіної О.М.,

за участю

представника позивача Красношлик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 22.11.2024 надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації щодо визнання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, на підставі статті 13 пункт А графи ІІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» та виключення його з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення військово-лікарської комісії від 30.11.2015, запис про що міститься в його військово-обліковому документі серії НОМЕР_2 та довідці військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №4840 від 13.12.2022;

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію щодо визнання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, на підставі статті 13 пункт А графи ІІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» та виключення його з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення військово-лікарської комісії від 30.11.2015, запис про що міститься в його військово-обліковому документі серії НОМЕР_2 та довідці військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №4840 від 13.12.2022.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.11.2015 ним було пройдено медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 , внаслідок якого його визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, на підставі статті 13 пункту А графи III Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до 2 військової служби, служби у військовому резерві, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.082008 «Про затвердження Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі - Розклад хвороб, затверджений Наказом №402). Даний факт підтверджується довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №4840 від 13.12.2022. 04.12.2015 ОСОБА_1 було виключено з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення ВЛК за станом здоров`я, відповідно до статті 13 пункту А графи III Розкладу хвороб, затвердженого Наказом №402, даний запис міститься в його військово-обліковому документі серії НОМЕР_2 . Таким чином, враховуючи наявний у ОСОБА_1 діагноз та його стан здоров`я, 30.11.2015 військово-лікарською комісією Суворовського РВК м. Одеса цілком законно та обґрунтовано визнано його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, на підставі пункту «а» статті 13 Розкладу хвороб, затвердженого Наказом №402. Після авторизації в застосунку «Резерв +», стало відомо, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку, але відсутня інформація щодо виключення з військового обліку на підставі рішення ВЛК за станом здоров`я, відповідно до статті 13 пункту А графи III Розкладу хвороб, затвердженого Наказом №402. 08.08.2024 надійшла відповідь на адвокатський запит від ІНФОРМАЦІЯ_7 , з якої вбачається, що з доданих до запиту копій військово-облікового документу ОСОБА_1 та його довідки ВЛК вбачається, що існує певна невідповідність відомостей у цих документах з обліковими даними у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних і резервістів. Згідно з пунктом 9 Порядку виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви зі зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подасться до органів ведення Реєстру. 20.09.2024 ОСОБА_1 отримав відповідь на свою заяву від ІНФОРМАЦІЯ_7 , з якої вбачається, що у Книзі протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 2015 рік відсутні будь-які записи щодо проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії 30.11.2015. У зв`язку з неможливістю підтвердити справжність копій документів, наданих ним до заяви, запропоновано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_7 для уточнення персональних даних, для чого вручено відповідну повістку (в додатку). Додатково, з метою всебічного та достовірного розгляду питання, запропоновано взяти з собою оригінали документів, копії яких надали до заяви, а також оригінали документів, які передували чи могли передувати проходженню військово- лікарської комісії 30.11.2015. До вищезазначеної відповіді додано повістку №146 від 11.09.2024 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 на 30.09.2024. Позивач звертає увагу, що вищезазначене суперечить положенням чинного законодавства, оскільки 04.12.2015 ОСОБА_1 на законних підставах було виключено з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення ВЛК за станом здоров`я, відповідно до статті 13 пункту А графи ІІІ Розкладу хвороб, затвердженого Наказом №402, даний запис міститься в його військово-обліковому документі серії ГГ №113790 та відповідна довідка ВЛК є в нього на руках, внаслідок чого він не підлягає повторному направленню на проходження військово-лікарської комісії. Вважає протиправною бездіяльність відповідача та звернувся із позовною заявою до суду.

27.11.2024 ухвалою суді залишено без руху позовну заяву позивача та надано строк на усунення недоліків.

10.12.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ; відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

20.01.2025 суд ухвалив клопотання (вхід. №4562/25) представника позивача адвоката Красношлик А.О. про поновлення строку на подання доказів задовольнити; поновити представнику позивача - адвокату Красношлик А.О. строк для подання до суду доказів у справі №420/36112/24; приєднати до матеріалів справи №420/36112/24 докази, подані представником позивача адвокатом Красношлик А.О., від 15.01.2025, а саме засвідчену копію відповіді ІНФОРМАЦІЯ_9 від 23.10.2024 №943/22321 на адвокатський запит адвоката Красношлик А.О. в інтересах ОСОБА_1

18.03.2025 суд ухвалив розгляд справи № 420/36112/24 проводити за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання на 02 квітня 2025 року об 11 год 00 хв; витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 : належним чином засвідчені копії з Книги протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 30.11.2015; інформацію та її документальне підтвердження щодо проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії з моменту постановки його на військовий облік; інформацію щодо проходження (не проходження) станом на 04.12.2015 та на даний момент військової служби ОСОБА_2 (підпис якого мається у військовому квитку ОСОБА_1 04.12.2015); копії Книги протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 за 13.12.2022; копію журналу реєстрації вихідної кореспонденції ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_4 за 13.12.2022; інформацію щодо голови та секретаря військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 станом на 13.12.2022 та щодо проходження (не проходження) на даний момент ними військової служби. Витребувати у ОСОБА_1 : оригінал військового квитка НОМЕР_2 (для огляду); оригінал довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №4840 від 13.12.2022 (для огляду).

02.04.2025 суд ухвалив витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 : копію журналу реєстрації вихідної кореспонденції ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_4 за 13.12.2022; персональні дані щодо ОСОБА_2 (підпис якого мається у військову квитку ОСОБА_1 04.12.2015), а саме повне прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження, остання відома адреса реєстрації, відомі засоби зв`язку, тощо; інформацію щодо проходження (не проходження) на даний момент військової служби ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (членами ВЛК станом на 13.12.2022).

09.04.2025 суд ухвалив витребувати: у Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради інформацію та її документальне підтвердження щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (членами ВЛК станом на 13.12.2022), а саме чи є вони станом на тепер членами військово-лікарської комісії та надати їх дату народження, адресу їх реєстрації та засоби зв`язку; у комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр №29» Одеської міської ради інформацію та її документальне підтвердження щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (членами ВЛК станом на 13.12.2022), а саме чи є вони станом на тепер членами військово-лікарської комісії та надати їх дату народження, адресу їх реєстрації та засоби зв`язку; у ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію та її документальне підтвердження щодо полковника ОСОБА_2 (переведений на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_10 за наказом від 29.05.2020 №83), а саме щодо проходження (не проходження) ним військової служби станом на тепер, повне прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження, остання відома адреса реєстрації та засоби зв`язку ОСОБА_2 ; у Міністерства оборони України інформацію та її документальне підтвердження щодо полковника ОСОБА_2 (переведений на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_10 за наказом від 29.05.2020 №83), а саме щодо проходження (не проходження) ним військової служби станом на тепер, повне прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження, остання відома адреса реєстрації та засоби зв`язку ОСОБА_2

14.05.2025 суд ухвалив повторно витребувати: у ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію та її документальне підтвердження щодо полковника ОСОБА_2 (переведений на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_10 за наказом від 29.05.2020 №83), а саме щодо проходження (не проходження) ним військової служби станом на тепер, повне прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження, остання відома адреса реєстрації та засоби зв`язку ОСОБА_2 ; у Міністерства оборони України інформацію та її документальне підтвердження щодо полковника ОСОБА_2 (переведений на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_10 за наказом від 29.05.2020 №83), а саме щодо проходження (не проходження) ним військової служби станом на тепер, повне прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження, остання відома адреса реєстрації та засоби зв`язку ОСОБА_2

09.06.2025 суд ухвалив витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_11 інформацію та її документальне підтвердження щодо полковника ОСОБА_2 , 1978 року народження, а саме щодо проходження (не проходження) ним військової служби станом на тепер, повне прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження, остання відома адреса реєстрації та засоби зв`язку ОСОБА_2

25.06.2025 суд ухвалив викликати для допиту в якості свідків: 1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); 2. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_3 ); 3. ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , НОМЕР_4 ).

25.06.2025 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 15.07.2025.

15.07.2025 у справі оголошено перерву до 29.07.2025.

Судове засідання призначене на 29 липня 2025 року було перенесено у зв`язку з перебування судді у відпустці.

04.09.2025 у справі оголошено перерву до 17.09.2025.

17.07.2025 від представника позивача надійшли письмові пояснення.

Судове засідання призначено на 23.09.2025 для оголошення рішення суду.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.15-18, 125-131), ОСОБА_1 04.12.2015 виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 з причин визнаний ВЛК непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Матеріали справи містять довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.12.2022 №4840 (т.1 а.с.19, 70, 133), відповідно до якої комісією проведено ОСОБА_1 медичний огляд ВЛК 30.11.2015 та постановлено: непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

На адвокатський запит представника позивача адвоката Красношлик А.О. щодо повідомлення причин невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, ІНФОРМАЦІЯ_12 скерував лист від 06.08.2024 №9031 (т.1 а.с.21-22) у якому повідомив, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_13 (Миколаївська область). У листі вказано, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_7 здійснюють внесення відомостей до електронних форм облікових карток виключно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

На адвокатський запит адвоката Красношлик А.О. про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, ІНФОРМАЦІЯ_14 листом від 23.10.2024 №943/22321 (т.1 а.с.81) повідомив, що у Книзі протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 2015 рік відсутні будь-які записи щодо проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії 30.11.2015. Запропоновано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_7 для повторного проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби.

Також, розглянувши заяву ОСОБА_1 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, ІНФОРМАЦІЯ_12 скерував лист від 12.09.2024 №12696 (т.1 а.с.24) у якому зазначив, що у Книзі протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 2015 рік відсутні будь-які записи щодо проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії 30.11.2015. Запропоновано з`явитись для уточнення персональних даних.

На виконання ухвали суду 27.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_12 скерував лист від 13.03.2025 №4332 (т.1 а.с.109-110) у якому зазначив, що згідно з інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 з 17.02.2009 по теперішній час перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_13 (Миколаївська область). У Книзі протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 2015 рік відсутні будь-які записи щодо проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії 30.11.2015. Довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №4840 від 13.12.2022 по інформації із Книги протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 не надавалась.

На виконання ухвали суду 18.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_12 скерував лист від 25.03.2025 №4874 (т.1 а.с.134-135) у якому зазначив, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , особиста справа офіцера запасу відсутня, на військово-лікарську комісію не направлявся.

У додаток до вказаного листа від 25.03.2025 №4874 , відповідач надав копії з Книги протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 30.11.2015 (т.1 а.с.158-161) та копії з Книги протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 за 13.12.2022 (т.1 а.с.140-157), у яких відсутні записи щодо ОСОБА_1 .

При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_12 скерував до суду лист від 07.07.2025 №10249 (т.2 а.с.39-40) у якому зазначив, що у Книзі протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 2015 рік присутня запис щодо проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії 30.11.2015, а у журналі реєстрації вихідної кореспонденції ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 за 13.12.2022 присутня запис про отримання ОСОБА_7 . Довідки ВЛК №4840 про те, що проведено медичний огляд ВЛК 30.11.2015.

У додаток до вказаного листа від 07.07.2025 №10249, відповідач надав копії з Книги протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 30.11.2015 (т.2 а.с.41-42) та копію витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 за 13.12.2022 (т.2 а.с.42-43), у яких присутня запис щодо ОСОБА_7 .

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (т.1 а.с.94, 111, 136-137), ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_13 (Миколаївська область) з 17.02.2009.

Позивачем надано до суду його медичні документи (т.1 а.с.27-42, 238-239).

Під час судового розгляду справи судом були допитані свідки щодо обставин видачі позивачу довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.12.2022 №4840.

У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача, не спростовуючи наявність права ОСОБА_1 на внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, підкреслював, що позивач на обліку перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_13 (Миколаївська область).

Вважаючи спірну бездіяльність протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Так, дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, за положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Змістом спірних правовідносин є наявність у ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язку внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 .

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі Порядок №1487), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Статтею 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Так, частиною 1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено, що держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:

1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Відповідно до п.8 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №559 (далі - Порядок №559), військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності):

1) прізвище;

2) власне ім`я (усі власні імена);

3) по батькові (за наявності);

4) дата народження;

5) реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті);

6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку;

8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів;

9) військове звання (для військовозобов`язаних та резервістів);

10) військово-облікова спеціальність;

11) відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку);

12) відомості про військовий облік (вид обліку та територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому перебуває на обліку);

13) відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення;

14) адреса місця проживання;

15) номери засобів зв`язку;

16) адреси електронної пошти (за наявності);

17) дата і час оновлення облікових даних призовником, військовозобов`язаним та резервістом;

18) дата і час формування військово-облікового документа в електронній формі.

Згідно з абз. 5 п.7 Порядку №559, у разі коли відомості, зазначені у підпунктах 1-5, 8, 11-13 пункту 8 цього Порядку, на момент зчитування не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військово-обліковий документ в електронній формі вважається недійсним.

Пунктом 4 Порядку №559 передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відповідальними особами за ведення Реєстру до обов`язку яких належить, зокрема, внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру військовозобов`язаними.

Суд зазначає, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної.

Практикою ЄСПЛ сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності як засадничої складової принципу верховенства права. Зокрема, у Рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права (пункт 61). Також у Рішенні від 13 грудня 2001 року в справі «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

Поняття «законні очікування» (legitimate expectations) слід розглядати як елементи верховенства права та «юридичної визначеності» (legal certainty). Практика Суду ЄС і ЄСПЛ розглядає законні очікування як елемент правової визначеності в умовах відсутності єдиної теорії легітимних (законних) очікувань, придатних для всіх національних правопорядків.

Крім того, ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці характеризує якість закону як правове положення, що може витримати перевірку його на якість, якщо це положення є достатньо чітким у переважній більшості справ, що їх розглядали національні органи (Ґавенда проти Польщі від 14.03.2002).

Чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні (Броньовський проти Польщі від 22.06.2004). Якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито. Закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право (Аманн проти Швейцарії від 16.02.2000).

На переконання суду, приписи пункту 4 Порядку №559 є чіткими та передбачуваними та не містять множинного трактування щодо необхідності у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін у паперовій формі - звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) саме за місцем перебування на військовому обліку.

У відповідності до вищенаведених приписів Порядку №559 позивач звернувся з відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, відповідно до інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (т.1 а.с.94, 111, 136-137), ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_13 (Миколаївська область).

Під час судового розгляду представник позивача неодноразово зазначала про помилку перебування на військовому обліку ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_13 (Миколаївська область), проте доказів приведення у відповідність цих даних до суду не надано, а судом не встановлено.

Також, під час розгляду справи позивачем заяви про зміну предмету чи підстав позову не заявлялись, як й не заявлялись заяви щодо заміни відповідача чи залучення співвідповідача у даній справі.

Суд при вирішенні спору враховує, що правова процедура («fair procedure» - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.

Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права, тобто особа правомірно очікує отримати у передбачений законом спосіб відповідь на порушене перед суб`єктом, якому адресовано звернення, питання відповідно та у спосіб, передбачений законом.

Люди покладаються на органи публічної влади у різних сферах повсякденного життя. У багатьох випадках рішення, ухвалені органом публічної влади, суттєво впливають на економічний і соціальний добробут кожної людини. Тому важливо, щоб правові системи передбачали та застосовували принципи, які є ефективними для встановлення та підтримки довіри населення до справедливого й належного функціонування органів публічної влади.

Ефективне публічне адміністрування та зважене ухвалення рішень суб`єктами владних повноважень - основа належного врядування та його складової - концепції належної адміністрації, яким притаманні такі елементи верховенства права, як законність, підзвітність, прозорість, співучасть, об`єктивність, неупередженість, а також демократизм та інституційність.

Принципи належного врядування повинні застосовуватися суб`єктами владних повноважень у їхній діяльності під час вирішення питань щодо виникнення, зміни і припинення суб`єктивних прав та інтересів особи.

Суд зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону.

Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Поряд з цим, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнано протиправною судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

Висновуючись на викладеному суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки до компетенції та обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_1 не належить внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 . Таким суб`єктом є ІНФОРМАЦІЯ_15 (Миколаївська область), в силу приписів пункту 4 Порядку №559, за наявності відповідних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Звертаючись до суду, позивач не оскаржував відмову відповідача, а просив визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації щодо визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, а відтак суд не надає оцінки зібраним під час розгляду справи доказам щодо наявності чи відсутності права ОСОБА_1 на внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, з наведених вище підстав.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі «Голдер проти Сполученого Королівства», згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести «небезпідставність» своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Суд вважає, що у даній справі ним було надано вичерпну відповідь на всі питання, які входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних правовідносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному аспектах.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Разом із цим, обов`язок суду обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 29 рішення ЄСПЛ від 9 грудня 2009 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

При цьому, вирішуючи цей спір, суд не оминув позицію П`ятого апеляційного адміністративного суду, щодо необхідності звернення у паперовій до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін, що викладена у постанові від 13.08.2025 у справі №420/31285/24, від 18.09.2025 у справі №420/7258/25 та ін.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 );

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.