Справа № 160/26777/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 вересня 2025 року Справа 160/26777/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність (згідно імперативним вимогам та приписам пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України) Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, яка полягає в ненаданні мені повної запитуваної мною публічної інформації за моїми запитами від 24.02.2025 року, від 24.04.2025 року та від 12.08.2025 року, а саме, в ненаданні виготовлених і завірених належним чином факсимільних копій (ксерокопій) документів, що запитувались в цих запитах;

- зобов`язати (згідно імперативним вимогам та приписам пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України) Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області надати у 5-ти денний строк (стаття 20 Закону №2939-VI) мені повну та достовірну інформацію, яка запитувалась у вищезазначених моїх запитах від 24.02.2025 року (вх.№М-47-П/ПІ від 25.02.2025), від 24.04.2025 року (вх.№М-59-П/ПІ від 29.04.2025) та від 12.08.2025 року (вх. №М-71П/ПІ/1388-2025 від 26.08.2025) у вигляді завірених належним чином факсимільних копій (ксерокопій) таких документів:

- ксерокопії витягів, відповідно ДСТУ 4163:2020, з фінансових платіжних відомостей нарахування та фактичної виплати грошового забезпечення військовослужбовцям по посаді «начальник відділу» (аналогічною або прирівняною до неї, яка відповідає 43 тарифному розряду з тарифним коефіцієнтом 4,4) Управління СБУ у Дніпропетровській області з 01 по 31 січня 2023 р. із зазначенням посадового окладу по посаді «начальник відділу», окладу за військовим званням «полковник»; надбавки та вислугу років в грошовому еквіваленті; надбавки за службу в умовах режимних обмежень в грошовому еквіваленті; згідно приписів пункту 5 Порядку №45 щомісячні надбавки за особливості проходження служби та премії у грошовому еквіваленті;

- ксерокопії витягів, відповідно ДСТУ 4163:2020, з наказів за січень 2023 року щодо преміювання та встановлення (виплати) надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України по вищезазначеній посаді разом із супроводами до цих витягів із наказів, що видавались начальником Управління СБ України у Дніпропетровській області або його заступником за функціональним розподілом повноважень у вищезазначеному періоді;

- узагальнену інформацію про кількість військовослужбовців по посаді начальника відділу (аналогічною або прирівняною до неї, яка відповідає 43 тарифному розряду з тарифним коефіцієнтом 4,4) станом на січень 2023 року, відповідно штатного розкладу.

Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність бездіяльності відповідача щодо надання позивачу повних відповідей на його запити.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/26777/25 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Способи захисту визначено у ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зміст та обсяг порушеного права і виклад обставин, якими воно підтверджується, у кожному конкретному випадку можуть бути різними, але разом із цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних з визнанням позовної заяви прийнятною / неприйнятною.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.09.2024 року у справі №990/220/24.

Позивачем заявлено спільні позовні вимоги щодо трьох запитів, направлених відповідачу. Водночас, спонукальна позовна вимога не є повністю відповідною змісту таких запитів.

Наприклад, позивач просить зобов`язати відповідача надати, зокрема, узагальнену інформацію про кількість військовослужбовців на певній посаді. Такі відомості затребувані позивачем лише в запиті від 12.08.2025 року. Отже, така похідна вимога не стосується запитів від 24.02.2025 року та від 24.04.2025 року, оскільки в них позивач не просив надати таку узагальнену інформацію.

Фактично, спонукальна позовна вимога є повністю відповідною лише запиту позивача від 12.08.2025 року, в зв`язку з чим спір, який позивач просить вирішити суд, фактично стосується лише результату розгляду саме цього запиту.

Отже, позивачу належить уточнити позовні вимоги або шляхом заявлення окремих та конкретизованих вимог щодо кожного з направлених ним запитів, або узгодити констатуючу та заявлену наразі спонукальну позовні вимоги (залишивши в констатуючій вимозі лише оскарження повноти відповіді на запит від 12.08.2025 року).

Суд зазначає, що визначатися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 826/16958/17.

Згідно ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Установлення законом строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексу адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави виснувати про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Щоб переконатись, що особа могла і повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод, інтересів), суд повинен установити обставини, які б беззаперечно свідчили, що обізнаність особи була ймовірною, а ступінь ймовірності був високим і достатнім для висновку, що строк звернення до суду особа пропустила з поважних причин.

У разі якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. Законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2025 року у справі №990/20/25.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31.03.2021 по справі №240/12017/19.

Позивач, незалежно від способу викладу ним позовних вимог, не погоджується з повнотою відповідей на його запити. Отже, про порушення своїх прав він повинен був дізнатися разом з отриманням відповідних відповідей.

Позовні вимоги заявлено в т.ч. щодо запиту від 24.02.2025 року. Відповідь на цей запит датована 03.03.2025 року. В наступних запитах позивач вказує, що про результат розгляду запиту його повідомлено 25.03.2025 року, однак документальне підтвердження відповідної обставини відсутнє.

Отже, щодо позовних вимог в частині результатів розгляду запиту позивача від 24.02.2025 року строк звернення до суду пропущений.

Позивачу належить подати заяву про поновлення строку звернення до суду та документально підтвердити дату отримання відповідного листа.

Позивачем, в свою чергу, до позовної заяви не додано заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, до якої не надано доказів поважності причин його пропуску в порушення вимог ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, згідно із частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків позовної заяви в спосіб подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав, разом із доказами в їх обґрунтування.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 123, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, суд вважає, за необхідне, дану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 133, 161, 169, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду:

- позовну заяву, оформлену відповідно до викладених в мотивувальній частині цієї ухвали зауважень, для суду та відповідача;

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко