Справа № 440/5352/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

22 вересня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/5352/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головне управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362, що видане ГУ ДПС у Полтавській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що адміністративно-виробничий цех, який розташований за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Котляревського, 7, перебуває у власності позивача та використовується для забезпечення виробничої діяльності, є будівлею підприємства харчової промисловості, а тому не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до підпункту «є» підпункту 266.2.2. пункту 266.2. статті 266 Податкового кодексу України. За таких обставин податкове повідомлення - рішення від 07.03.2024 № 0-1601-UA00098362, яким визначений податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у сумі 78 347,12 грн, є необґрунтованим, прийнятим завчасно, без аналізу фактичних обстави та дослідження відкритих реєстрів.

Рух справи (процесуальні дії у справі).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 11.09.2025 позовну заяву залишено без руху. Постановлено усунути недоліки шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску такого строку з урахуванням мотивувальної частини ухвали суду.

Ухвалою суду від 07.05.2025 клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишене без задоволення.

Ухвалою суду від 30.06.2025 позовна заява залишена без руху.

Встановлений позивачу строк для усунення недоліку - п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- докази подання скарги до Державної податкової служби України на податкове повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 в порядку визначеному ст. 56 ПК України, Порядком №916 (копію скарги, докази направлення скарги до ДПС України, докази повідомлення відповідача про подання скарги до ДПС України на податкове повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362);

- заяви про поновлення строку, якщо позивач не здійснював адміністративне оскарження до Державної податкової служби України податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362, в порядку визначеному ст. 56 ПК України, Порядком №916;

- докази отримання податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 із наданням доказів отриманням, з яких вбачається дата отримання податкового повідомлення-рішення;

- докази того чи подавав позивач заяву до контролюючого органу про бажання здійснювати листування та отримувати кореспонденцію через електронний кабінет платника податку.

Ухвалою суду від 11.07.2025 продовжений розгляд справи № 440/5352/25.

Витребувані від відповідача докази:

- відомості, що підтверджують дату вручення платнику податку податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362, яка дата зазначена, як дата вручення в порядку визначеному ПК України - 05.07.2024, 16.12.2024 чи інша дата;

- відомості про зазначення дати 16.12.2024 на корінці податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362, яке надане позивачем до позовної заяви;

- дату узгодження грошових зобов`язань, що визначені у податковому повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362;

- наявність факту адміністративного (досудового) оскарежння податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 у порядку визначеному ПК України;

- надати відомості чи здійснювала ДПС України розгляд скарги платника податку, як адміністративне (досудове) оскарежння податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362, у порядку визначеному ПК України;

- чи є лист ДПС України від 20.03.2025№7844/6/99-00-24-02-03-06 щодо розгляду скарги Позивача від 26.02.2025 р. б/н (вх. ДПС №8966/6 від 28.02.2025) - рішенням контролюючого органу (ДПС України) за результатами адміністративного (досудового) оскарежння податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 у порядку визначеному ПК України;

- відомості із бази даних ДПС, які зазначені в електронному кабінеті платника податку позивача щодо дати узгодження грошових зобов`язань визначених на підставі податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362;

- а також докази, що підтверджують зазначені відомості.

Ухвалою суду від 11.08.2025 витребувані повторно від відповідача докази:

- відомості про зазначення дати 16.12.2024 на корінці податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362, яке надане позивачем до позовної заяви, чи є дана дату в системі бази даних ДПС датою вручення податкового повідомлення-рішення позивачу;

- дату узгодження грошових зобов`язань, що визначені у податковому повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362;

- відомості із бази даних ДПС, які зазначені в електронному кабінеті платника податку позивача щодо дати узгодження грошових зобов`язань визначених на підставі податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362;

- а також докази, що підтверджують зазначені відомості.

та додатково витребувані від Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ):

- наявність факту проведення процедури адміністративного (досудового) оскарежння податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 у порядку визначеному ПК України та наказом Міністерства фінансва України "Про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами" від 21.10.2015 №916;

- надати відомості чи здійснювала ДПС України розгляд скарги платника податку, як адміністративне (досудове) оскарежння податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362, у порядку визначеному ПК України та наказом Міністерства фінансва України "Про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами" від 21.10.2015 №916;

- чи є лист ДПС України від 20.03.2025№7844/6/99-00-24-02-03-06 щодо розгляду скарги Позивача від 26.02.2025 р. б/н (вх. ДПС №8966/6 від 28.02.2025) - рішенням контролюючого органу (ДПС України) за результатами адміністративного (досудового) оскарежння податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 у порядку визначеному ПК України та наказом Міністерства фінансва України "Про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами" від 21.10.2015 №916.

17.09.2025 до суду надійшла заява від позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Оцінивши доводи позивача, викладені у даній заяві, суд дійшов до висновку, що підстави для пропуску строку звернення до суду, визнаються судом неповажними, позивач на надав суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з урахуванням мотивувальної частини ухвали суду від 11.09.2025 у цій справі.

Висновки суду щодо пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як уже зазначено, частина перша статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, у тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 №916, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 р. за № 1617/28062, "Про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами" (далі - Порядок №916), визначена процедура оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючих органів (далі - рішення), а також податкових повідомлень особі-нерезиденту, визначених підпунктом 14.1.158-1 пункту 14.1 статті 14 розділу І Податкового кодексу України.

Судом встановлена обставина, що податкове повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 надсилалось позивачу 03.06.2024, однак повернулось відповідачу за закінченням терміну зберігання, наявна відмітка "Укрпошта" "05.07.2024".

У змісті позовної заяви зазначені доводи, що позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Позивачем доданий лист Державної податкової служби України від 20.03.2025 №7844/6/99-00-24-02-03-06, зі змісту якого встановлено, що такий лист не є рішенням ДПС України в порядку ст. 56 ПК України та Порядку №916 Міністерства фінансів України розгляду скарг на податкові повідомлення-рішення, а також того, що ДПС України не здійснювала розгляд скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 в адміністративному порядку, відповідно до ст. 56 ПК України та Порядку №916.

Позивачем не додані докази скарги поданої на податкове повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 в порядку ст. 56 ПК України та Порядку №916 Міністерства фінансів України адміністративного оскарження рішень контролюючого органу, якими визначені податкові зобов`язання.

Також позивачем не надані докази того, що позивач повідомляв відповідача про адміністративне оскарження оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 в адміністративному порядку, відповідно до ст. 56 ПК України та Порядку №916.

Ухвалою суду від 11.08.2025 постановлено витребувати від Державної податкової служби України:

- наявність факту проведення процедури адміністративного (досудового) оскарежння податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 у порядку визначеному ПК України та наказом Міністерства фінансва України "Про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами" від 21.10.2015 №916;

- надати відомості чи здійснювала ДПС України розгляд скарги платника податку, як адміністративне (досудове) оскарежння податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362, у порядку визначеному ПК України та наказом Міністерства фінансва України "Про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами" від 21.10.2015 №916;

- чи є лист ДПС України від 20.03.2025 №7844/6/99-00-24-02-03-06 щодо розгляду скарги Позивача від 26.02.2025 р. б/н (вх. ДПС №8966/6 від 28.02.2025) - рішенням контролюючого органу (ДПС України) за результатами адміністративного (досудового) оскарежння податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 у порядку визначеному ПК України та наказом Міністерства фінансва України "Про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами" від 21.10.2015 №916.

10.09.2025 до суду надійшов лист Державної податкової служби України від 27.08.2026 № 13172/5/99-00-24-02-03-05, в якому йдеться про те, що інформація про адміністративне оскарження ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 07.03.2024 № 0-1601 - UA00098362 в інформаційно-комунікаційних системах ДПС відсутня, отже, факт наявності проведення процедури адміністративною (досудового) оскарження такого податкового повідомлення-рішення не може бути підтверджений.

Крім того, повідомляємо, що лист ДПС від 20.03.2025 № 7844/6/99-00-24-02-03-06 щодо розгляду скарги ОСОБА_1 не є рішенням контролюючого органу в розумінні статті 56 Податкового кодексу України та Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 за № 1617/28062.

Відповідачем у додаткових поясненнях від 20.08.2025 на виконання вимог ухвали суду надані пояснення та докази, що поштове відправлення, яким направлене оспорюване податкове повідомлення-рішення, повернулось 05.07.2024 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

26.07.2024 ОСОБА_1 подане до Головного управління ДПС у Полтавській області звернення (вх. ГУ ДПС у Полтавській області № 38681/6/16-31/ЕП від 31.07.2024), на яке надана відповідь позивачу листом № 25031/6/16-31-24-08-08 від 27.08.2024, та зазначені відомості та надана інформація, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області в автоматичному режимі сформоване податкове повідомлення-рішення за 2023 рік по нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 : від 07.03.2024 року №0-1601-UA0098362 на суму 78347,12 грн.

У змісті заяви (звернення) позивча від 26.07.2024 наявна інформація, що позивачу відомо про факт нарахування їй спірних сум грошових зобов`язань, а саме:

"Суть порушеного питання:

Мені було виписано ППР на податок на нерухомість за 2023 адресою м. Миргород, ул. Котляревського 7 в сумі 78347,12...."

Відповідь відповідача листом №25031/6/16-31-24-08-08 від 27.08.2024 також повернулось до Головного управління ДПС у Полтавській області 13.09.2024 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Щодо дати 16.12.2024 зазначеної на корінці податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 № 0-1601-UA0098362 Головним управлінням ДПС у Полтавській області, то відповідач зазначає, що зазначена дата 16.12.2024 є помилковою, вірною є дата отримання оспорюваного податкового повідомлення-рішення 05.07.2024.

У зв`язку з невірною датою вручення дата узгодження грошових зобов`язань в базі даних 14.02.2025 є помилкою.

Відповідач зазначає, що вірна дата узгодження грошових зобов`язань - 03.09.2024.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно із пунктом 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що обов`язку контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про проведення відповідної перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень, крім того, необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього (постанова судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №810/3116/18).

У постанові від 9 жовтня 2018 року у справі № 820/1864/17 Верховний Суд зазначив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків. При цьому, такий висновок у справі № 820/1864/17 Верховний Суд висловлював також при встановленому судами попередніх інстанцій факті виконання контролюючим органом вимог чинного податкового законодавства щодо направлення копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків.

Таким чином, у суду відсутні докази того, що позивач здійснював процедуру адміністративного оскарження в порядку визначеному статтею 56 ПК України та Порядку №916 Міністерства фінансів України.

Посилання позивача на здійснення адміністративного оскарження суд розцінює, як помилкове, оскільки ДПС України спростувала офіційно дану обставину, тобто суд оцінює такі доводи позивача як зазначені з метою штучного поновлення строку, який пропущений позивачем.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2024 у справі №440/4633/24:

«Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України та Порядком оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженим Мінфіном України № 916 від 21.10.2015 року (далі - Порядок № 916).

Порядок оскарження податкових повідомлень-рішень врегульований ст. 56 ПК України.

Разом з тим, рішення Державної податкової служби України №1271/6/99- 00-06-01-01-06 від 17 січня 2024 року не є таким рішенням, оскільки відповідно до п. 4 Розділу VIII Порядку № 916, про залишення скарги без розгляду контролюючий орган лише повідомляє платника податків у письмовій формі із зазначенням причин повернення. Отже, у платника податків має бути можливість виправити недоліки.

Відповідно, рішення за результатами її розгляду, у сенсі п.п. 56.17.3, ДПС не було прийнято.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що в даному випадку суд першої інстанції помилково застосував строк для оскарження рішення контролюючого органу, що визначений п. 56.19. ст. 56 ПК України, оскільки процедура адміністративного оскарження не була закінчена в порядку, який передбачений податковим законодавством.

Податкове законодавство не містить визначених строків для оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у випадку залишення скарги на таке рішення без розгляду.

Також податкове законодавство не містить у виключному переліку рішень, якими закінчується процедура адміністративного оскарження, повідомлення скаржника про залишення скарги без розгляду та/або рішення про залишення скарги без розгляду.

Отже, за відсутності врегулювання питання у податковому законодавстві, в даному випадку, слід керуватися строками для оскарження, що визначені КАС України.»

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.07.2025 у справі № 500/2276/24 зробила висновок про те, що в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень / дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

З огляду на викладене, для оскарження податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 застосовується шетимісячний строк подання позову, який визначений статте 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позов поданий 19.04.2025, податкове повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 повернулось відповідачу за закінченням терміну зберігання, наявна відмітка "Укрпошта" "05.07.2024".

Заява позивача від 16.09.2025 про поновлення строку не містить доводів про неможливість своєчасно дізнатись про своє порушене право, а твердження позивача про те, що вона дізналась про порушення свого права із дня отримання податкового повідмлення-рішення від 16.12.2024 та із електронного кабінету платника податку 02.01.2025 не відповідають матеріалами справи, яким спростовуються доводи позивача у цій частині, адже позивачу достоменно відомо було про нарахування грошових зобов`язань та про існування оспорюваного податкового повідомлення-рішення із її заяви від 26.07.2024 та відповіді відповідача на її заяву листом №25031/6/16-31-24-08-08 від 27.08.2024.

Таким чином, позивач не вчиняла своєчасно активних необхідних для обізнаності про порушення її права, хоча достеменно знала у липні 2024 року, відповідно до її заяви від 26.07.2024, про прийняте оспорюване податкове повідомлення-рішення, і у той же час, відповідно до норм ПК України, податкове повідомлення-рішення вручене позивачу 05.07.2024.

Дата узгодження сум за оспорюваним податковим повідомленням рішенням в базі даних контролюючого органу не впливає на дату отримання позивачем податкового повідомлення-рішення 05.07.2024, в порядку ст. 42 ПК України, та дату, коли позивач повинен був дізнатись про порушення свого права.

Також суд враховує, що позивачу відповідач направив лист №25031/6/16-31-24-08-08 від 27.08.2024 на його звернення від 26.07.2024, в якому надана інформація позивачу про оспорюване подткове повідомлення-рішення, і такий лист в порядку ст. 42 ПК України вручений позивачу 13.09.2024.

Доводи позивача про те, що вона дізналась про порушення свого права тільки 16.12.2024 та про те, що здійснювала адміністративне оскарження оспорюваного податкового повідомлення-рішення є необгрнутованими та суперечать змісту самого звернення позивача від 26.07.2024, тобто оцінюються судом, як необгрунтовані та недобросовісні.

Відповідно до ст. 42 ПК України, позивачу вручене податкове повідмолення-рішення 05.07.2024, саме від цієї дати обраховується строк звернення до суду.

Дата узгодження оспорюваного податкового повідомлення-рішення не впливає на перебіг строку звернення до суду, оскільки це є різні правові категорії, які регулюються різними нормами матеріального права, оскільки після подання скарги чи позову на податкове повідомлення-рпішення упродовж десяти днів, з дня його вручення, такі грошові зобов`язання мають статус неузгоджених до завершення процедури оскарження, що жодним чином не корелюється із моментом порушеного права платника податку та початку перебігу строку звернення до суду.

Відповідно до постанови судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі №160/11673/20 здійснений правовий висновок, який є чинним станом на момент звернення до суду із позовом:

"З метою забезпечення єдиної правозастосовчої практики під час судового розгляду відповідних спорів у справах, у яких позивачами не використовувалась процедура адміністративного оскарження рішень податкового органу про нарахування грошових зобов`язань, та у розвиток правового підходу, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, судова палата відступає від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 3 квітня 2018 року у справі №826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі №803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а та вважає за необхідне сформулювати такий правовий висновок.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судова палата вважає, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності.

Судова палата повторно наголошує на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, про те, що після ухвалення цієї постанови суди повинні уникати формального підходу при застосуванні її висновків, зокрема не допускати випадків скасування судових рішень з мотивів пропуску строку звернення до суду, ухвалених відповідно до усталеної на той час судової практики, лише на тій підставі, що станом на час ухвалення судового рішення змінилось тлумачення Верховним Судом відповідної норми права з цього питання.

Судова палата вважає за необхідне наголосити, що при обчисленні шестимісячного строку звернення до суду у подібних до цієї справах, суди повинні звертати особливу увагу на момент початку перебігу цього строку і в кожній конкретній справі вирішувати питання про наявність/відсутність підстав вважати його пропущеним, а так само наявність/відсутність підстав вважати такий строк пропущеним з поважних причин.

Усталеною є практика Верховного Суду про те, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності."

У постанові Верховного Суду від 30 липня 2025 року у справі №420/6932/24 здійснений подібний правовий висновок:

«Суд касаційної інстанції не може погодитися з такими доводами скаржника. Частина друга статті 122 КАС України пов`язує початок відліку строку з обставинами того, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). Вжите у частині другій статті 122 КАС України твердження «особа повинна була дізнатися» слід розуміти як презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про дійсний стан свого права (інтересу) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічний підхід до тлумачення поняття «повинен був дізнатися», що вжите у статті 122 КАС України, неодноразово висловлювався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10 квітня 2025 року у справі № 380/9517/23, від 29 листопада 2024 року у справі № 420/6633/23.

Повертаючись до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що очевидним є те, що станом на 15 листопада 2022 року (день звернення до суду із позовом у справі № 420/16533/22) позивач вже дізнався про існування податкового повідомлення-рішення від 07 червня 2022 року № 3711/15-32-07-08-23 та вважав, що останнє порушує його права та законні інтереси.

При цьому зміст частини другої статті 122 КАС України свідчить про те, що процесуальний закон не пов`язує початок відліку означеного строку безпосередньо із моментом вручення (отримання) позивачем рішення суб`єкта владних повноважень.»

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також, відповідно до ч. 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Таким чином, суд дійшов до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 171, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, 36014, код ЄДРПОУ ВП: 44057192) про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 №0-1601-UA00098362 - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Бевза