Справа № 380/905/25
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/905/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , далі ОСОБА_1 , позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене Повідомленням від 03.01.2025 №1, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 на особливий період на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.12.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.12.2024 він звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». За результатами розгляду заяви позивача, комісія відповідача ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомила, що ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови відсутність довідки про здобувача освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти. Просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 27.01.2025 суддя відкрила провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішила розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

04.02.2025 за вх. № 8893 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити. Звернув увагу на те, що до заяви позивач не надав довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9 Порядку, адже п. 62 Порядку (в редакції чинній на день вчинення спірних правовідносин) здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9 (зразок додається), та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.

10.02.2025 за вх. №10757 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем не вжито заходів для перевірки наявності інформації в доданих позивачем до заяви документів щодо поточного здобуття освіти, чи не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України Про освіту. Однак відповідачем усупереч вимогам абз. 1 п. 60 Порядку №560 не було надано належної оцінки указаній інформації та не було скеровано звернення до відповідних органів державної влади для перевірки долучених позивачем документів та отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, не використав інформацію з публічних електронних реєстрів.

10.02.2025 за вх. № 10858 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких вказав, що п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» чітко встановлено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури. Тобто, необхідною умовою для набуття права на відстрочку є дотримання послідовності здобуття освіти. Таким чином тільки довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти може визначити чи дотримана послідовність здобуття відповідного рівня освіти, що прямо визначено в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і є обов`язковою умовою для отримання відстрочки.

11.02.2025 за вх. № 11249 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких вказав, що ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що здобувачі освіти, які навчаються на денні або дуальній формі, не підлягають призову, при тому законом не визначено обмежень де вони навчаються в Україні чи за кордоном. Позивачем надано відповідачу і суду підтверджуючі документи щодо його навчання у ВНЗ, так і щодо послідовності отримання освіти, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту».

13.02.2025 за вх. № 11819 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких вказав, що лише довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти є єдиним законним документом, який може визначити чи дотримана послідовність здобуття відповідного рівня освіти, що прямо визначено в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і є обов`язковою умовою для отримання відстрочки. Інших документів на підставі яких надається відстрочка студентам згідно п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» чинним законодавством не передбачено.

14.02.2025 за вх. № 12529 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких вказав, що згідно з п. 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. У долучених позивачем до заяви документах містяться відомості, які є ідентичними тим, що містяться у довідці про здобувача освіти, визначеною у додатку 9 Порядку №560, проте комісією відповідача це не досліджувалось.

20.05.2025 за вх. № 42066 від представника позивача надійшло клопотання про врахування під час розгляду справи судової практики.

16.06.2025 за вх. № 49481 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких вказав, що іноземні навчальні заклади фактично не мають доступу до Єдиної державної електронної бази з питань освіти України, відповідно, не можуть сформувати таку довідку, оскільки не мають доступу до Єдиної державної електронної бази з питань освіти України та не можуть сформувати довідку про здобувача освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9 Порядку №560.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

21.12.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

До заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивачем додано такі документи: засвідчена копія військово-облікового документу №2 від 08.07.2024 на 2 арк.; засвідчена копія ІПН на 1 арк.; Довідка МАУП №599 від 25.10.2024 (оригінал) на 1 арк.; Довідка про зарахування іноземця на навчання від 25.09.2024 (оригінал) та нотаріально-засвідчений переклад на 2 арк.; Довідка про статус студента від 25.09.2024 (оригінал) та нотаріально засвідчений переклад на 2 арк.; Рішення про зарахування на навчання від 25.09.2024 (оригінал) та нотаріально-засвідчений переклад на 2 арк.; Контракт на навчання від 02.09.2024 (оригінал) на 1 арк.; копії квитанцій про оплату за навчання на 1 арк.; нотаріально засвідчені копії Свідоцтва про базову середню освіту серії НОМЕР_3 від 22.06.2002 на 1 арк.; нотаріально засвідчені копії Додатка до Свідоцтва про базову середню освіту на 1 арк.; Довідка ДНЗ «Львівське вище професійне училище інформаційно-комп`ютерних технологій від 17.12.2024 №75 на 1 арк.; нотаріально засвідчена копія Диплому кваліфікованого робітника серії НОМЕР_4 від 27.06.2005 на 1 арк.; нотаріально засвідчена копія Додатку до диплома кваліфікованого робітника на 1 арк.

Згідно з довідкою № 599 від 25.10.2025, виданою «Вищим навчальним закладом «Міжнародна Академія управління персоналом»; довідкою про зарахування іноземця на навчання від 25.09.2024, виданою Вищою школою внутрішньої безпеки у Лодзі; довідкою про статус студента від 25.09.2024, виданою Вищою школою внутрішньої безпеки у Лодзі; рішенням про зарахування на навчання від 25.09.2024, ухваленим Вищою школою внутрішньої безпеки у Лодзі, ОСОБА_1 дійсно є студентом першого курсу (магістр), на денній формі навчання у Вищій школі внутрішньої безпеки у м. Лодзь, за спеціальністю «Психологія». Навчання розпочалося 01.10.2024. Термін закінчення навчання 30.09.2029.

Навчання позивача у Польщі на денній формі навчання у Вищій школі внутрішньої безпеки у м. Лодзь підтверджується також Контрактом на навчання за програмою «Подвійний диплом» у Вищій Школі Внутрішньої Безпеки в м. Лодзь (Польща) та Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом», укладеним в м. Києві 02.09.2024; квитанціями про оплату за навчання.

09.01.2025 позивач отримав повідомлення від 03.01.2025 №1 про те, що комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомила, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причиною відмови є відсутність довідки про здобувача освіти, за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти за формою відповідно до додатку 9 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

За результатами розгляду заяви позивача, комісія відповідача ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомила, що ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови відсутність довідки про здобувача освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Позивач, не погоджуючись із вищевказаним рішенням, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору, суд застосовує такі норми права.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває на даний час.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Так, ст. 1 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону № 3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Суд зазначає, що у кожному конкретному випадку особам, які не підлягають призову, або підпадають під умови відстрочки слід надати той обсяг документів, який підтвердить існування обставин, достатніх для того, щоб уповноважений суб`єкт владних повноважень міг прийняти відповідне рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач є студентом першого курсу (магістр), на денній формі навчання у Вищій школі внутрішньої безпеки у м. Лодзь (Республіка Польща).

До заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивачем додано такі документи: засвідчена копія військово-облікового документу №2 від 08.07.2024 на 2 арк.; засвідчена копія ІПН на 1 арк.; Довідка МАУП №599 від 25.10.2024 (оригінал) на 1 арк.; Довідка про зарахування іноземця на навчання від 25.09.2024 (оригінал) та нотаріально-засвідчений переклад на 2 арк.; Довідка про статус студента від 25.09.2024 (оригінал) та нотаріально засвідчений переклад на 2 арк.; Рішення про зарахування на навчання від 25.09.2024 (оригінал) та нотаріально-засвідчений переклад на 2 арк.; Контракт на навчання від 02.09.2024 (оригінал) на 1 арк.; копії квитанцій про оплату за навчання на 1 арк.; нотаріально засвідчені копії Свідоцтва про базову середню освіту серії НОМЕР_3 від 22.06.2002 на 1 арк.; нотаріально засвідчені копії Додатка до Свідоцтва про базову середню освіту на 1 арк.; Довідка ДНЗ «Львівське вище професійне училище інформаційно-комп`ютерних технологій від 17.12.2024 №75 на 1 арк.; нотаріально засвідчена копія Диплому кваліфікованого робітника серії НОМЕР_4 від 27.06.2005 на 1 арк.; нотаріально засвідчена копія Додатку до диплома кваліфікованого робітника на 1 арк.

Згідно з довідкою № 599 від 25.10.2025, виданою «Вищим навчальним закладом «Міжнародна Академія управління персоналом»; довідкою про зарахування іноземця на навчання від 25.09.2024, виданою Вищою школою внутрішньої безпеки у Лодзі; довідкою про статус студента від 25.09.2024, виданою Вищою школою внутрішньої безпеки у Лодзі; рішенням про зарахування на навчання від 25.09.2024, ухваленим Вищою школою внутрішньої безпеки у Лодзі, ОСОБА_1 дійсно є студентом першого курсу (магістр), на денній формі навчання у Вищій школі внутрішньої безпеки у м. Лодзь, за спеціальністю «Психологія». Навчання розпочалося 01.10.2024. Термін закінчення навчання 30.09.2029.

Навчання позивача у Польщі на денній формі навчання у Вищій школі внутрішньої безпеки у м. Лодзь підтверджується також контрактом на навчання за програмою «Подвійний диплом» у Вищій школі внутрішньої безпеки в м. Лодзь (Польща) та Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом», укладеним в м. Києві 02.09.2024; квитанціями про оплату за навчання.

Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Відповідно до абз. 9 п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Так, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі - Порядок № 560, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. п. 56, 57 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з п. 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16 - 23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (пункт 59 Порядку № 560).

Відповідно до п. 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Отже, наведеними нормами визначено, що військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.

Як вже було встановлено судом, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації відповідно до п. 1 ч 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", до якої було додано необхідний пакет документів, зокрема: засвідчена копія військово-облікового документу №2 від 08.07.2024 на 2 арк.; засвідчена копія ІПН на 1 арк.; Довідка МАУП №599 від 25.10.2024 (оригінал) на 1 арк.; Довідка про зарахування іноземця на навчання від 25.09.2024 (оригінал) та нотаріально-засвідчений переклад на 2 арк.; Довідка про статус студента від 25.09.2024 (оригінал) та нотаріально засвідчений переклад на 2 арк.; Рішення про зарахування на навчання від 25.09.2024 (оригінал) та нотаріально-засвідчений переклад на 2 арк.; Контракт на навчання від 02.09.2024 (оригінал) на 1 арк.; копії квитанцій про оплату за навчання на 1 арк.; нотаріально засвідчені копії Свідоцтва про базову середню освіту серії НОМЕР_3 від 22.06.2002 на 1 арк.; нотаріально засвідчені копії Додатка до Свідоцтва про базову середню освіту на 1 арк.; Довідка ДНЗ «Львівське вище професійне училище інформаційно-комп`ютерних технологій від 17.12.2024 №75 на 1 арк.; нотаріально засвідчена копія Диплому кваліфікованого робітника серії НОМЕР_4 від 27.06.2005 на 1 арк.; нотаріально засвідчена копія Додатку до диплома кваліфікованого робітника на 1 арк.

Однак, позивачу було відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із відсутністю довідки про здобувача освіти, сформованої в ЄДЕБО.

При цьому, суд зазначає, що 13.07.2011 постановою Кабінету Міністрів України №752 створено ЄДЕБО.

Документ визначає, що ЄДЕБО є автоматизованою системою збирання, реєстрації, оброблення, зберігання та захисту відомостей та даних з питань освіти. Власником ЄДЕБО є держава Україна, розпорядником - Міністерство освіти і науки України, а технічним адміністратором - Державне підприємство «Інфоресурс».

Отже, іноземні навчальні заклади не можуть сформувати довідку про здобувача освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9 Порядку №560.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Згідно з ч 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Позивач є студентом першого курсу (магістр), на денній формі навчання у Вищій школі внутрішньої безпеки у м. Лодзь, за спеціальністю «Психологія». Навчання розпочалося 01.10.2024. Термін закінчення навчання 30.09.2029, а, отже, має право на відстрочку відповідно до п. 1 ч 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

При цьому, суд враховує, що мова йде про закордонний навчальний заклад, який не має доступу до Єдиної державної електронної бази з питань освіти України та, відповідно, не може сформувати таку довідку про здобувача освіти в ЄДЕБО за формою, визначеною у додатку 9 Порядку №560.

А, відтак, позивач не може бути позбавлений права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд зазначає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення КАС України відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не були дотримані в повній мірі, оскільки відповідачем не було враховано всіх обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17 грудня 2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.

Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 у справі «Волохи проти України» (заява №23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Отже, як вбачається з наведених судових рішень, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з у рахуванням принципу верховенства права.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

Відповідно до рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988 запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців.

Суд звертає увагу на те, що ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові №21-1465а15 від 16.09.2015.

У даному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Суд вважає, що ефективним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 1 частини 3 статті закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти законне і обґрунтоване рішення за результатами її розгляду, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Згідно з вимогами ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене повідомленням від 03.01.2025 №1, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 на особливий період на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_4 ) щодо надання під час мобілізації відстрочки від призову за мобілізацією та прийняти законне і обґрунтоване рішення за результатами її розгляду, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_4 ) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 19.09.2025.

Суддя Потабенко В.А.