Справа № 620/1306/24
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1306/24 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛДСІТІ-2" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 грудня 2023 року № 14154/Ж10/25-0Г04-08.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивачем порушено терміни сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Звернув увагу суду на те, що уточнюючий розрахунок з ПДВ подається до податкової декларації з метою уточнення (виправлення) показників такої декларації та врахований шляхом зменшення боргу з ПДВ, який був наявний у картці платника податку на дату уточнення розрахунку.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась зокрема тим, що з 11 листопада 2022 року операції з постачання електрогенераторних установок були звільнені від оподаткуванням ПДВ, водночас відповідальною особою позивача не було застосовано пільгу з ПДВ на відповідні операції, у зв`язку з чим останні були відображені в складі податкової декларації з ПДВ за листопад 2022 року, що слугувало підставою для подання уточнюючих розрахунків від 05 січня 2023 року та від 18 січня 2023 року до податкової декларації з ПДВ, які не були враховані контролюючим органом.

Звернув увагу суду на те, що у зв`язку з поданням уточнюючих розрахунків до податкової декларації з ПДВ за листопад 2022 року з 05 січня 2023 у позивача відсутня заборгованість зі сплати ПДВ

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст. 311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "ВЕЛДСІТІ-2" зареєстровано 24 листопада 2021 року та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Чернігівській області, основним видом економічної діяльності є оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього (код КВЕД 46.74).

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області проведено камеральну перевірку ТОВ "ВЕЛДСІТІ-2" щодо термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 16 листопада 2023 року №11428/Ж5/25-01-04-08, яким встановлено порушення п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасну сплату узгоджених сум податку на додану вартість.

На підставі акту перевірки від 16 листопада 2023 року №11428/Ж5/25-01-04-08 Головним управлінням ДПС у Чернігівської області прийнято податкове повідомлення-рішення від 27 грудня 2023 року № 14154/Ж10/25-0Г04-08, яким застосовано до штрафні санкції у сумі 16 568,59 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що положення п. 198.5 ст. 198 ПК України та положення ст. 199 ПК України не застосовуються до операцій з постачання товарів, визначених, як електрогенераторні установки - код УКТ ЗЕД - 8502 з 11 листопада 2022 року, проте відповідач приймаючи оскаржуване податкове повідомлення - рішення не врахував вимоги ПК України та уточнюючі розрахунки від 05 січня 2023 року та 18 січня 2023 року до податкової декларації з ПДВ за листопад 2022 року та безпідставно застосував фінансові (штрафні) санкції до позивача.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 жовтня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Пунктами 36.1 та 36.2 ст. 36, п. 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 14.1.181 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено судом першої інстанції ТОВ "ВЕЛДСІТІ-2" протягом листопада 2022 року було здійснено операції з постачання на митній території України товарів, що відносяться до товарної групи 8502 за УКТ ЗЕД "Електрогенераторні установки" та отримано передоплату за них від покупців за платіжними інструкціями:

- від 11 листопада 2022 рок № ФЛ00001565 ПП "ФОЛКОМ-ЛЮКС" (ідентифікаційний код: 34567711);

- від 11 листопада 2022 року № 851 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- від 21 листопада 2022 року № 1566 ТОВ ВКФ "АГІД" (ідентифікаційний код: 22821192);

- від 21 листопада 2022 року № 5963 ПП "ЛАН" (ідентифікаційний код: 31180994);

- від 23 листопада 2022 року № 708 від ТОВ "НАША БУЛОЧКА" (ідентифікаційний код: 33469082);

- від 23 листопада 2022 року №@PL275274 ФОП ОСОБА_2 ;

- від 24 листопада 2022 року № 91 ТОВ "НАША БУЛОЧКА" (ідентифікаційний код: 33469082);

- від 24 листопада 2022 року № 711 ТОВ "НАША БУЛОЧКА" (ідентифікаційний код: 33469082);

- від 28 листопада 2022 року № 107 ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 );

- від 28 листопада 2022 року № 106 ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Загальний обсяг передоплати за всіма покупцями при цьому склав 2 961 820,00 грн.

Також судом першої інстанції встановлено, що всі вищезазначені операції, окрім передоплати ПП "ФОЛКОМ-ЛЮКС" на суму 351 296,00 грн були відображені в складі Податкової декларації з ПДВ за листопад 2022 року.

Разом з тим, уточнюючими розрахунками від 05 січня 2023 року та 18 січня 2023 року до податкової декларації з ПДВ за листопад 2022 року вищезазначені операції було виключено зі складу податкової декларації з ПДВ за листопад 2022 року, водночас після подання уточнюючого розрахунку від 05 січня 2023 року сума ПДВ набула від`ємного значення (- 65 688,00 грн).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив про те, що положення п. 198.5 ст. 198 ПК України та положення ст. 199 ПК України не застосовуються до операцій з постачання товарів, визначених, як електрогенераторні установки - код УКТ ЗЕД - 8502 з 11 листопада 2022 року, проте відповідач приймаючи оскаржуване податкове повідомлення - рішення не врахував вимоги ПК України та уточнюючі розрахунки від 05 січня 2023 року та 18 січня 2023 року до податкової декларації з ПДВ за листопад 2022 року та безпідставно застосував фінансові (штрафні) санкції до позивача.

Згідно з п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 листопада 2022 року №1260 "Про внесення змін до переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та які звільняються від сплати ввізного мита" (набула чинності 11 листопада 2022 року) у підрозділі "Інше" розділу "Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" доповнено підрозділ такими позиціями, зокрема, 8502 Електрогенераторні установки*.

*Для віднесення товарів, зазначених у цьому підрозділі, до товарів, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування на додану вартість, повинно бути подано документи про відповідність, передбачені технічними регламентами, дія яких поширюється на такі товари, та нанесено на товар знак відповідності технічним регламентам згідно з правилами та умовами його нанесення, визначеними у таких технічних регламентах, або подано повідомлення Міненерго про введення в обіг таких товарів, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів.".

Отже, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що положення п. 198.5 ст. 198 ПК України та положення ст. 199 ПК України не застосовуються до операцій з постачання товарів, визначених, як електрогенераторні установки - код УКТ ЗЕД - 8502 з 11 листопада 2022 року.

Пунктом 30.4 ст. 30 ПК України визначено, що платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що відповідальною особою товариства не було застосовано пільгу з ПДВ на відповідні операції, у зв`язку з чим останні були відображені в складі податкової декларації з ПДВ за листопад 2022 року, що слугувало підставою для подання уточнюючих розрахунків від 05 січня 2023 року та від 18 січня 2023 року до податкової декларації з ПДВ, на підтвердження чого було надано первинні документи.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо неврахування відповідачем уточнюючих розрахунків від 05 січня 2023 року та 18 січня 2023 року до податкової декларації з ПДВ за листопад 2022 року та відсутності підстав для застосування фінансових (штрафних) санкції до позивача.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 "Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 23 вересня 2025 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма