Справа № 160/5672/24
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2025 рокуСправа №160/5672/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лозицька І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій просить суд:
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), яка виразилась у ненаданні інформації до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про потребу в коштах на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій до Дня Незалежності України за 2023 рік за період з 08.08.2023 року до 17.11.2023 року;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), яка виразилась у ненаданні інформації до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про потребу в коштах на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій до Дня Незалежності України за 2023 рік за період з 01.01.2023 року по 05.08.2023 року;
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу за мобілізацією, проте, у період його служби Військовими частинами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 не було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області його дані для виплати одноразової грошової допомоги як учаснику бойових дій до Дня Незалежності України. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою про нарахування та виплату йому зазначеної грошової допомоги, проте, у відповідь йому було повідомлено про те, що відповідна виплата проводиться на підставі звернення військової частини. Позивач також звертався до Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про виплату одноразової грошової допомоги, проте, відповіді на нього отримано не було. Позивач вважає, що йому протиправно не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу до Дня Незалежності України як учаснику бойових дій. На переконання позивача, така бездіяльність відповідачів є протиправною та такою, що порушує його право на належний соціальний захист. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою відповідачам надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
На адресу суду від представника Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на момент прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 року №754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань», позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, Військовою частиною НОМЕР_2 кошти для виплати разової грошової допомоги до Дня Незалежності України на позивача не замовлялись.
На адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що інформація щодо осіб (за категоріями), які мають право на отримання разової грошової виплати до Дня Незалежності України і не перебувають на обліку в Пенсійному фонді України, подається Пенсійному фонду України до 1 серпня поточного року Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством розвитку громад, територій та інфраструктури, Головним управлінням Національної гвардії, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною податковою службою, Державною митною службою , Державною службою з надзвичайних ситуацій, Державним бюро розслідувань, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Службою судової охорони, Міністерством юстиції, Управлінням державної охорони, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Офісом Генерального прокурора, Державною судовою адміністрацією, Державною спеціальною службою транспорту, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями, підприємствами, установами, організаціями. Заявка на грошову виплату від військових частин, установ, організацій подавалась до 01.11.2023 року. У разі неможливості подання Пенсійному фонду України визначеної в абзаці першому цього пункту інформації до 1 серпня поточного року таку інформацію може бути подано до 1 жовтня поточного рок. У 2023 році у разі неподання Пенсійному фонду України визначеної в абзаці першому цього пункту інформації у строки, встановлені абзацами першим і другим цього пункту, таку інформацію може бути подано до 10.12.2023 року, про що було повідомлено за телефоном кадрову службу Військової частини НОМЕР_1 . Оскільки позивач був військовослужбовцем на вищезазначену дату, заяву на виплату грошової винагороди повинна була надати військова частина за місцем служби позивача. Враховуючи вищевикладене, з питання здійснення грошової виплати до Дня Незалежності України позивачу необхідно звернутись до Військової частини НОМЕР_1 .
Від позивача на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому останній підтримав позовні вимоги та просив суд позовну заяву задовольнити повністю.
Позивачем подано до суду клопотання про поновлення провадження у справі.
Ухвалою суду клопотання позивача про поновлення провадження у справі задоволено та поновлено провадження у справі № 160/5672/24.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд зазначає таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України, має статус внутрішньо переміщеної особи.
Згідно наказу Голови Адміністрації Держспецтрансслужби (по особовому складу) від 09.06.2022 року №50 ОСОБА_1 призначено на посаду юрисконсульта юридичної служби НОМЕР_6 полку охорони (Військова частина НОМЕР_2 ).
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.06.2022 року №123 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.06.2022 року №104 ОСОБА_1 з 17.06.2022 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.08.2023 року №252 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
26.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності України.
28.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності України.
Позивач вважає, що йому протиправно не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу до Дня Незалежності України як учаснику бойових дій, що стало підставою для його звернення до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України №3551-XII.
Статтями 12, 16 Закону, з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20.03.2023 року № 2983-IX, передбачено проведення ветеранам війни щороку до Дня Незалежності України разової грошової виплати.
Так, за змістом частини 5 статті 12 Закону України №3551-XII щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Постановою №369 установлено, що разова грошова виплата до Дня Незалежності України виплачується до 24 серпня 2024 року у таких розмірах:
1) особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи 3100 гривень; II групи 2900 гривень; III групи 2700 гривень;
2) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків 1000 гривень;
3) особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною 3100 гривень;
4) членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, статус яким установлено згідно з пунктом 1 статті 10 Закону України №3551-XII, членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, а також дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, які не одружилися вдруге, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге 650 гривень;
5) учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога 450 гривень.
Позивач, стверджуючи про порушення свого права, вказує на те, що у 2024 році розмір разової грошової виплати до Дня Незалежності України, на яку він має право, має становити 5 мінімальних пенсій за віком, як це передбачено статтею 12 Закону України №3551-ХІІ в редакції від 25 грудня 1998 року з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020.
Велика Палата Верховного Суду констатувала, що в умовах війни пріоритетним є спрямування обмежених фінансових ресурсів держави на фінансування Збройних Сил України та інших військових формувань, які безпосередньо беруть участь у бойових діях (членів їхніх сімей), а відповідно, на захист суверенітету і територіальної цілісності України, а не на інші цілі, що може вплинути на збалансованість державного бюджету. За таких обставин зменшення розміру одноразової грошової виплати, передбаченої частиною 5 статтею 13 Закону України №3551-ХІІ, викликане об`єктивними причинами, а саме: прагненням збалансувати державний бюджет з метою належного фінансування Збройних Сил України та інших військових формувань, які своїми безпосередніми діями здійснюють захист суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що державі належить зосередити увагу на визначенні постійних ефективних гарантій соціального захисту, зокрема й для осіб, які постраждали від війни. Такі гарантії повинні мати економічне обґрунтування, що забезпечить їх постійний, а не тимчасовий характер.
Щорічна разова грошова виплата особам з інвалідністю внаслідок війни має допоміжний та стимулюючий характер і не є основним джерелом для існування громадян. Виплата цієї державної допомоги встановлена законом та не належить до складових конституційного права громадян на соціальний захист, визначених у статті 46 Конституції України, які не можуть бути скасовані законом, а тому, Верховна Рада як єдиний законодавчий орган влади в Україні, з огляду на наявні фінансово-економічні можливості, шляхом ухвалення законів може змінити умови та порядок виплати такої соціальної пільги за умови дотримання конституційних норм та принципів.
Відтак, Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що передбачена частиною 5 статті 13 Закону України № 3551-ХІІ щорічна разова грошова виплата особам з інвалідністю внаслідок війни є додатковою державною допомогою, має допоміжний та стимулюючий характер і надається з метою забезпечення створення належних умов для життєзабезпечення ветеранів війни, захисту їхніх інтересів відповідно до соціальної політики держави в цій сфері.
З огляду на викладене суд робить висновок, що суб`єкт владних повноважень на час виникнення спірних правовідносин діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і суд не знаходить порушення закону у його діях.
Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 256, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька