Справа № 380/4198/25
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 рокусправа № 380/4198/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2023 рік, та основну соціальну відпустку за період з 2021 року по 2023 рік, а також недорахування та виплату додаткової винагороди за грудень, 2022 року та премії;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову винагороду за грудень, 2022 року, в сумі 30000 тисяч грн та премію 1348.68 грн;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік, та соціальної основної відпустки за період 2021 по 2023 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день переводу в іншу частину від 28.11.2023 року.

Ухвалою від 07.03.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 24.03.2025 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що солдат ОСОБА_1 , навідник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 20.1 1.2023 року №677-РС, переведений на посаду водія-електрика апаратного взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку АДРЕСА_1 . 28 листопада 2023 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Позивач має статус учасника бойових дій.

Позивач звернувся із відповідними заявами до командира військової частини НОМЕР_1 про виплату грошової компенсації за невикористану соціальну відпустку, як учаснику бойових дій за 2023 та невикористану основну відпустку період з 2021 року по 2023 рік. Отримав відмову, яку вважає протиправною.

Також зазначає, що згідно довідки про нарахування та утримання грошового забезпечення за період з 01/2023-12/2023 слідує, що військовослужбовцю ОСОБА_1 протиправно не було нараховано додаткову винагороду за грудень 2022 року в розмірі 30000 грн.

Вважає бездіяльність відповідача протиправною та просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що 12 грудня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 було видане бойове розпорядження №1501 на виїзд військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ( в тому числі позивач ОСОБА_2 ) у район бойових дій для захисту Батьківщини. Однак ОСОБА_2 відмовився виконувати бойове розпорядження. Таким чином наказом командира військової частини НОМЕР_1 було призначене службове розслідування для з`ясування причин та умов невиконання бойового розпорядження №1501 від 12.12.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 військовослужбовців 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №2617-ОД від 20.12.2022 року « Про результати службового розслідування проведеного для з`ясування причин та умов відмови від виконання бойового розпорядження №1501 від 12.12.222 року військовослужбовців 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 », яким службове розслідування вважати завершеним, а факт відмови від виконання бойового розпорядження військовослужбовців НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 вважати встановленим.

Факт невиконання бойового розпорядження та відмова вибувати в район угрупування Обєднаних Сил службовими розслідуваннями підтверджено та встановлено, та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2617-ОД від 20.12.2022 на військовослужбовців 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в тому числі і позивача ОСОБА_3 накладене дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА» та вони позбавлені додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Щодо грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік, та соціальної основної відпустки за період 2021 по 2023 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день переводу в іншу частину від 28.11.2023, стверджує, що позивач не звільнений з лав Збройних сил України, а переведений до іншого місця служби. При переводі позивачу надано грошовий атестат та в наказі про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 прописана вся інформація про невиплачене грошове забезпечення в тому числі і відпустки. Таким чином при звільненні з Лав Збройних Сил України позивачу буде виплачена компенсація за всі невикористані відпустки.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Солдат ОСОБА_1 , навідник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 20.11.2023 року №677-РС, переведений на посаду водія-електрика апаратного взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку село Липники Львівської області.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 01.12.2023 ОСОБА_1 вважати, що справу та посаду здав і вибув до нового місця служби - ВЧ НОМЕР_3 , виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_3 від 28 листопада 2023 року ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Військовий квиток ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 містить запис, що він проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_3 на посаді водій-електрик.

Позивачу не виплачена додаткова грошова винагорода за грудень 2022 та грошова компенсація за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік, та соціальної основної відпустки за період 2021 по 2023.

Вважаючи такі дії ВЧ НОМЕР_1 протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 цього Закону).

Із змісту ч.ч.2-4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вбачається, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Спір між сторонами виник, зокрема, у зв`язку із невиплатою позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період грудень 2022.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28.02.2022р. прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», п.1 якої (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено:

«…Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах…

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників)….».

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно статті 3 цього Статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

Статтею 4 цього Статуту встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

Відповідно до статті 5 цього Статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 12 грудня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 було видане бойове розпорядження №1501 на виїзд військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ( у тому числі позивач ОСОБА_2 ) у район бойових дій для захисту Батьківщини. Однак ОСОБА_2 відмовився виконувати бойове розпорядження.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 було призначене службове розслідування для з`ясування причин та умов невиконання бойового розпорядження №1501 від 12.12.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 військовослужбовців 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №2617-ОД від 20.12.2022 року « Про результати службового розслідування проведеного для з`ясування причин та умов відмови від виконання бойового розпорядження №1501 від 12.12.222 року військовослужбовців 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 », яким службове розслідування вважати завершеним, а факт відмови від виконання бойового розпорядження військовослужбовців НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 вважати встановленим. Також накладене дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА» та військовослужбовців НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (у тому числі позивача ОСОБА_3 ) позбавлено додаткової винагороди за грудень 2022, передбаченої Постановою КМУ № 168.

Зазначений наказ прийнятий відповідно до постанови Кабінет Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та Доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів скасування цього наказу чи визнання його нечинним.

Відтак із урахуванням встановлених судом обставин та наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивачу правомірно не була виплачена додаткова грошова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 за грудень 2022 року.

Щодо позовної вимоги про виплату компенсації за невикористані відпустки 2021 2023, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, позивач на час звернення до суду і розгляду справи проходить військову службу.

Відповідно до п. 14 ст. 10-1 Закону України «Про відпустки» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".

Відтак, оскільки позивач не звільнений з військової служби, підстави для зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 виплатити йому грошову компенсацію за невикористану відпустку відсутні.

За приписами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, разом із тим, якщо суб`єкт владних повноважень надасть докази правомірності свого рішення, то обов`язок спростувати такі докази покладається на позивача, що кореспондується із принципом змагальності сторін, закріпленому у ст. 2 КАС України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна