Справа № 600/2015/24-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/2015/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП ОЙЛ" до Енергетичної митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням ухвали суду про залишення позову без розгляду, позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2024/000017 від 05.01.2024 року.

В обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення позивач зазначав, що ним було подано до Енергетичної митниці митну декларацію, якою було задекларовано для митного оформлення товар та додано відповідні товаросупровідні документи, однак за результатами розгляду поданої митної декларацій та доданих до них документів, відповідачем протиправно складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2024/000017 від 05.01.2024 року. Позивач вказав на сумнівну правомірність відібрання відповідачем проб (зразків) товару проведення експертного дослідження, висновок якого покладений відповідачем в основу ухваленого рішення про визначення коду товарі за УКТ ЗЕД. Позивач вказує на порушення відповідачем процедури відібрання проб товару, а також вважає, що надані для митного оформлення документи свідчили про правильність класифікації позивачем товару у товарній позиції.

Відповідач у відзиві заперечував проти задоволення адміністративного позову та зазначив, що враховуючи специфіку задекларованого товару відбір проб (зразків) товару є необхідною та єдиною формальністю, яка дозволить перевірити фактичний хімічний склад товару та задекларований склад товару. Відповідач зазначав, що за результатами дослідження проби товару Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби склала висновок, в якому визначені фізико-хімічні показники проби, зокрема такий як масова частка кисню становить 4.09%, в той час як допустимий показник частки кисню для бензинів Е10 за екологічним Євро 5 повинен становити не більше 3.7%. При цьому, відповідач вказав, що позивачем було підписано акт про взяття проб (зразків) товару без зауважень щодо процедури відбору, що вказує на правомірність відібраних зразків (проб) та безпідставність заявленого позову. З огляду на наведене, відповідач вважає, що під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття оскаржуваних рішень він діяв у відповідності до вимог законодавства, не порушував прав та законних інтересів позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 13.05.2024 р. позовну заяву залишено без руху.

14.05.2024 р. від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду, в частині позовних вимог щодо оскарження протиправних дій Енергетичної митниці щодо взяття проб товару, ввезеного за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП ОЙЛ» електронною митною декларацією типу IМ40ДТ за МД №23UA91U9 від 24.02.2023 року.

Ухвалою суду від 16.05.2024 р. заяву позивача про залишення позову в частині позовних вимог без розгляду задоволено повністю. Залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП ОЙЛ" в частині позовних вимог щодо оскарження протиправних дій Енергетичної митниці щодо взяття проб товару, ввезеного за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП ОЙЛ» електронною митною декларацією типу IМ40ДТ за МД №23UA91U9 від 24.02.2023 року.

Ухвалами суду від 16.05.2024 р. та від 24.05.2024 р. позовну заяву залишено без руху.

05.06.2024 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим, судом відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Ухвалами суду від 18.06.2024 р. та від 03.07.2024 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 06.12.2024 р. заяву представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін повернуто заявнику без розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

01.08.2022 між "Інса Ойл" (Болгарія) та позивачем укладено договір купівлі продажу на умовах якого "Інса Ойл" (продавець) продає, а позивач (покупець) купує, відповідно до запитаних кількостей, нафтопродукти (паливо, LPG та мастильні матеріали) з якістю та властивостями відповідно до технічної специфікації, виданої виробником, у кількості, за ціною та на умовах, визначених пунктами цього договору та додатками до нього. Підписуючи цей договір, покупець заявляє, що він ознайомлений з технічними характеристиками товару, який він купує. Специфікація продукції є додатком, невід`ємною частиною цього договору. (а.с. 17-19).

До митного контролю та митного оформлення позивачем було подано митну декларацію типу IМ40ДТ за МД № 23UA91U9 від 24.02.2023 на товар «Легкі дистиляти, бензин моторний автомобільний EURO 5, A95H, з вмістом кисню 3,68% мас., октанове число визначене за дослід.методом 95,8, вміст метанолу 0,17% мас., вміст етанолу 6,8% мас., показник ETBE 0,2%, вміст свинцю менше ніж 2,5 мг/л, масова частка сірки 0,00062%» та супроводжуючі документи щодо товару. (а.с. 16, 21-27, 85-114).

24.02.2023 р. відповідачем, у присутності представника позивача Лукач О.О., складено акт №UA903200/2023/10 про взяття проб (зразків) товару «Легкі дистиляти, бензин моторний автомобільний EURO 5, A95H». (а.с. 115).

15.03.2023 р. Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (СЛЕД) складено висновок № -0271, в якому встановлено, що масова частка кисню становить 4,09 відсотка. За визначеним показником масової частки кисню проба товару не відповідає вимогам і нормам відповідного показника, наведеного у додатку 2 в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927. (а.с.116-118).

05.01.2024 р. відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2024/000017. Підставою вказано, з посиланням на висновок СЛЕД від 15.03.2023 № -0271, порушення вимог ст. 257 МК України, в частинні не заявлення точних відомостей щодо товару, а саме показник масової частки кисню перевищує вимоги і норми відповідного показника, наведеного у додатку 2 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив». Також вказано на порушення вимог ч. 3 ст. 335 МК України в частині подання документів, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності для бензинів Е10 додатково дозволяється використання інших, крім біоетанолу, кисневмісних добавок (метанолу - до 3 відсотків, ізопропілового спирту - до 12 відсотків, ізобутилового спирту - до 15 відсотків, третбутилового спирту - до 15 відсотків, простих етерів - до 22 відсотків, інших органічних кисневих сполук з температурою кінця кипіння не вище ніж 210° С - до 15 відсотків) за умови, що масова частка кисню не перевищуватиме 3,7 відсотка. (а.с. 121-123).

Мотивувальна частина рішення

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).

Пунктом 24 ч. 1 ст. 4 МК України визначено, що митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів .

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 248 МК України для виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення, яка згідно з цим Кодексом в автоматичному режимі здійснює: 1) отримання митних декларацій та їх реєстрацію; 2) визначення переліку митних формальностей, обов`язкових для виконання за митною декларацією, залежно від типу митної декларації, митного режиму, особливостей, засобів і способів переміщення товарів через митний кордон України та з урахуванням результатів аналізу ризиків; 3) визначення необхідності участі посадової особи митного органу у виконанні митних формальностей за митною декларацією; 4) призначення посадової особи митного органу для виконання митних формальностей за митною декларацією; 5) надання декларанту інформації про стан обробки митної декларації, перелік митних формальностей, визначених обов`язковими для виконання за такою декларацією, та посадову особу митного органу, призначену для їх виконання (у разі її призначення).

Частиною 4 ст. 248 МК України визначено, що у разі якщо автоматизованою системою митного оформлення або посадовою особою митного органу за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності участі у виконанні митних формальностей щодо товарів і транспортних засобів комерційного призначення посадової особи митного органу, такі митні формальності виконуються автоматизованою системою митного оформлення в автоматичному режимі.

Інформація про виконання митних формальностей автоматизованою системою митного оформлення в автоматичному режимі в установленому порядку вноситься до єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України та передається декларанту або уповноваженій ним особі.

Згідно з ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 МК України, форми та обсяги митного контролю обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; 2) автоматизованою системою управління ризиками.

Згідно з норами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 318 МК України установлено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів, крім іншого шляхом:

1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян) (ч. 1 ст. 336 МК України).

Статтею 361 МК України визначено, що управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Відповідно до ст. 362 МК України, аналіз ризику - це систематичне використання митними органами наявної у них інформації для визначення обставин та умов виникнення ризиків, їх ідентифікації і оцінки ймовірних наслідків недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

До об`єктів аналізу ризику належать: 1) характеристики товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; 2) характер зовнішньоекономічної операції; 3) характеристика суб`єктів, що беруть участь у зовнішньоекономічній операції.

Таким чином слідує, що необхідність перевірки документів та відомостей, які подаються декларантом під час митного оформлення товарів виникає, у тому числі, за результатами застосування митними органами системи управління ризиками.

Статтею 67 МК України визначено, що українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності наведений у ст. 68 МК України.

Ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ведення УКТ ЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 69 МК України для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до Указу Президента України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів" від 17.05.2002 № 466/2002 Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно п. "а" ст. 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.83, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428, затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - Порядок № 428).

За п. 3 Порядку № 428 УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Відповідно до п. 6, п. 12 Порядку № 428 пропозиції щодо внесення змін до УКТЗЕД у зв`язку із змінами, що вносяться Всесвітньою митною організацією до Гармонізованої системи, а також Європейським Союзом до Комбінованої номенклатури, надсилаються Держмитслужбою до Мінфіну для їх опрацювання та подання Мінекономіки з метою врахування під час підготовки пропозицій щодо внесення змін до Митного тарифу України.

Пояснення до УКТЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджено наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1085/21397 (далі Порядок № 650, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з п. 2 розділу І Порядку № 650: - класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику відповідно до вимог Митного кодексу України (далі - Кодекс), до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення; - контроль правильності класифікації товарів - перевірка відповідності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення або після них.

Відповідно до п. п. 1, 2 розділу II Порядку № 650 посадові особи Підрозділу, ПМО здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час виконання митних формальностей. Обсяг митного контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів, визначається на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

- опису товару в митній декларації процедурі декларування відповідно до вимог Кодексу;

- відомостей про товар та код товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, із врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, відповідно до вимог Кодексу.

Пунктами 12, 14 розділу II Порядку № 650 передбачено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі відомостей, які містяться у митній декларації, інших документах, поданих для митного оформлення, документів та відомостей, наданих разом із Запитом, посадова особа Підрозділу або підрозділу митних компетенцій у паперовій або електронній формі надсилає повідомлення декларанту або уповноваженій ним особі про необхідність надання додаткових документів та/або відомостей, які підтверджують задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД. Строк надання додаткових документів та/або відомостей не має перевищувати 10 календарних днів з дня отримання такого повідомлення.

У разі ненадання додаткових документів та/або відомостей посадова особа Підрозділу або підрозділу митних компетенцій здійснює класифікацію товарів за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації.

Відповідно до п. 15 розділу II Порядку № 650 якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба у спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, митний орган може звернутися до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або іншої експертної установи (організації).

Залучення спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі виникнення: необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; складних випадків класифікації товарів, вирішення яких потребує проведення досліджень.

Згідно з п. 16 розділу II Порядку 650 взяття проб (зразків) товарів та операції із ними здійснюються відповідно до статей 356 та 357 Кодексу.

Частиною 1 ст. 356 МК України передбачено, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 356 МК України взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

Судом встановлено, що до митного контролю та митного оформлення позивачем було подано митну декларацію типу IМ40ДТ за МД № 23UA91U9 від 24.02.2023 на товар «Легкі дистиляти, бензин моторний автомобільний EURO 5, A95H, з вмістом кисню 3,68% мас., октанове число визначене за дослід.методом 95,8, вміст метанолу 0,17% мас., вміст етанолу 6,8% мас., показник ETBE 0,2%, вміст свинцю менше ніж 2,5 мг/л, масова частка сірки 0,00062%» та супроводжуючі документи щодо товару. (

24.02.2023 р. відповідачем, у присутності представника позивача Лукач О.О., складено акт №UA903200/2023/10 про взяття проб (зразків) товару «Легкі дистиляти, бензин моторний автомобільний EURO 5, A95H».

15.03.2023 р. Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (СЛЕД) складено висновок № -0271, в якому встановлено, що масова частка кисню становить 4,09 відсотка. За визначеним показником масової частки кисню проба товару не відповідає вимогам і нормам відповідного показника, наведеного у додатку 2 в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927.

Суд звертає увагу, що висновок № -0271 від 15.03.2023 р. є чинним та не є спірним у даному позові. Крім того, позивач не оскаржував у встановлені строки, ані в судовому, ані в позасудовому порядку, дії відповідача в частині правомірності відібрання проб (зразків) товару «Легкі дистиляти, бензин моторний автомобільний EURO 5, A95H». При цьому, під час розгляду адміністративної справи №600/2015/24-а позивач клопотав про залишення позову без розгляду, в частині позовних вимог щодо оскарження протиправних дій Енергетичної митниці щодо взяття проб товару, ввезеного за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП ОЙЛ» електронною митною декларацією типу IМ40ДТ за МД №23UA91U9 від 24.02.2023 року, у зв`язку із чим ухвалою суду від 16.05.2024 р. позов в цій частині було залишено без розгляду.

На підставі вказаного, суд не надає оцінку доводам сторін щодо правомірності дій Енергетичної митниці щодо взяття проб товару, ввезеного за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП ОЙЛ» електронною митною декларацією типу IМ40ДТ за №23UA91U9 від 24.02.2023 року.

Поряд із цим, відповідно до вимог і норм відповідного показника, наведеного у додатку 2 в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927, передбачено, що показник частки кисню становить не більше 3.7 для бензинів Е10 за екологічним класом Євро 5. Водночас, на підставі висновку СЛЕД від 15.03.2023 р. № -0271, встановлено, що масова частка кисню у товарі позивача становить 4,09 відсотка, що є порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927.

Суд наголошує, що оскільки висновок СЛЕД від 15.03.2023 р. № -0271 є чинним та не скасованим у встановленому законом порядку, він є обов`язковим для застосування відповідачем та враховується судом як належний доказ.

Таким чином, суд погоджується із доводами митного органу в частині порушення вимогами ст. 257 МК України щодо не заявлення точних відомостей щодо товару, а саме показник масової частки кисню перевищує вимоги і норми відповідного показника, наведеного у додатку 2 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив». Крім того, підтверджується порушення вимог ч. 3 ст. 335 МК України в частині подання документів, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності для бензинів Е10 додатково дозволяється використання інших, крім біоетанолу, кисневмісних добавок (метанолу - до 3 відсотків, ізопропілового спирту - до 12 відсотків, ізобутилового спирту - до 15 відсотків, третбутилового спирту - до 15 відсотків, простих етерів - до 22 відсотків, інших органічних кисневих сполук з температурою кінця кипіння не вище ніж 210° С - до 15 відсотків) за умови, що масова частка кисню не перевищуватиме 3,7 відсотка.

Відповідно до вимог ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Отже, з огляду на виявлені митним органом правопорушення позивачем митного законодавства, суд вважає правомірним прийняття відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2024/000017 від 05.01.2024 року.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2024/000017 від 05.01.2024 р., у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відсутності підстав для задоволення позову.

Судові витрати

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідач не поніс відповідні витрати з розглядом справи, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю ПП ОЙЛ (с. Валя Кузьмина, вул. Волоківська, 12, Чернівецький район, Чернівецька область, );

відповідач Енергетична митниця (вул. Світлицького, 28А, м. Київ, ).

Суддя Т.М. Брезіна