Справа № 140/12982/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/12982/24 пров. № А/857/10288/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року у справі за його позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним і скасування наказу,

суддя у І інстанції Плахтій Н.Б.,

час ухвалення судового рішення не зазначено,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 04 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ НП), у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника Луцького районного управління поліції ГУ НП у Волинській області (далі - Луцьке РУП) від 17.10.2024 №506/в «Про притягнення до дисциплінарної працівника Луцького РУП ГУНП у Волинській області» у частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 у справі №140/12982/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у задоволенні позову було відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що встановлені службовим розслідуванням обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не дотримався вимог Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357 (далі - Інструкція №357), щодо негайного реагування на подію категорії «Альфа», що призвело до затримки такого реагування.

Твердження позивача про те, що затримка виїзду на місце події зумовлена блокуванням виїзду з Луцького РУП автомобілем комунальної служби суд до уваги не взяв, оскільки невчасний виїзд слідчо-оперативної групи (далі - СОГ) передусім був зумовлений прибуттям ОСОБА_1 із запізненням на виклик.

Тому суд дійшов висновку про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності оспорюваним наказом відповідача.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов у повному обсязі.

На обґрунтування своїх вимог звертає увагу апеляційного суду на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_1 , як член СОГ, належним чином виконував покладені на нього обов`язки, перебував у приміщенні Луцького РУП та не відлучався, після оголошення по гучномовцю про необхідність виїзду о 09 год 50 хв прибув до чергової частини, а о 09 год 51 хв у складі СОГ виїхала на виклик.

Додатково наполягає на тому, що не був забезпечений мобільним кінцевим (термінальним) обладнанням - службовим мобільним телефоном і прибув до чергової частини невідкладно.

Суд першої інстанції взяв за основу пояснення інспектора-чергового чергової частини Луцького РУП капітана поліції Жозожевського А.О. , надане в ході службового розслідування, про відсутність реагування позивачем на телефонні дзвінки 19.09.2024 у період з 09 год 46 хв до 09 год 51 хв без дослідження показів свідка безпосередньо у суді.

Вважає висновки суду першої інстанції є незаконними, оскільки такі зроблені з порушенням норм процесуального та матеріального права на підставі неналежних доказів, так як капітана поліції Козожевський А.О. не був допитаний в суді та не навів об`єктивних обставин неналежного виконання позивачем вимог Інструкції №357.

Звертає увагу апеляційного суду на вибірковість притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та відсутність відповідальності старшого СОГ слідчого Морозовського Д.Р.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ГУ НП підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі матеріалів справи, ОСОБА_1 в період із 23.05.2014 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 31.10.2024 - у Національній поліції України, з 06.08.2022 - на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Луцького РУП.

20.09.2024 начальником Луцького РУП прийнято наказ №495 «Про призначення службового розслідування», за результатами якого дисциплінарною комісією складено висновок за фактами допущення можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Луцького РУП, який затверджений начальником Луцького РУП 17.10.2024.

У висновку службового розслідування констатовано, що 19.09.2024 о 09 год 44 хв від служби « 102» надійшло повідомлення про те, що на стаціонарний телефон Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради, що знаходиться за адресою Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі, 4А, надійшов дзвінок з номеру телефону НОМЕР_1 та українською мовою роботизованим голосом повідомлено про замінування будівлі. Таке повідомлення стосується категорії «Альфа», яке має високий ступінь загрози та потребує негайного реагування.

На вказане повідомлення оперативним черговим Луцького РУП призначено СОГ «Ескадра - 41», яка здійснила реагування на 8 хвилині та прибула на місце події на 12 хвилині.

У своєму поясненні інспектор-черговий чергової частини відділу моніторингу Луцького РУП лейтенант поліції Козожевський А.О. зазначив, що неодноразово здійснював телефонні дзвінки до працівників поліції, які 19.09.2024 перебували у складі СОГ, однак останні на його дзвінки не відповідали, через що здійснили затягування реагування на повідомлення категорії «Альфа», чим порушили вимоги п.1 пп.1 та пп.2 розділу XI Інструкції №357.

При цьому Козожевський А.О. надав дисциплінарній комісії відомості з його телефону щодо здійснених дзвінків на телефон ОСОБА_1 , з яких встановлено, що вихідні дзвінки на мобільний номер телефону НОМЕР_2 (Гузь ВКП) здійснено о 09 год. 46 хв., о 09 год. 47 хв. (двічі), о 09 год 49 хв. Вказані дзвінки значаться як пропущені, тобто абонент на дані дзвінки не відповів. Лише о 09 год 51 хв дзвінок значиться як отриманий, розмова тривала 43 секунди. Вказаний номер телефону ОСОБА_1 надано співробітникам Луцького РУП, як його контактний номер телефону.

Окрім того, під час службового розслідування слідчий СВ Луцького РУП лейтенант поліції Морозовський Д.Р. пояснив, що 19.09.2024 заступив на добовий наряд у складі СОГ Луцького РУП «Ескадра-41», де разом у групі перебував позивач. Під час чергування близько 09 год 44 хв надійшло повідомлення на планшетний пристрій «Повідомлення про вибух, підпал, замінування, інші загрози життю людей», у якому йшлося про те, що така подія відбулась за адресою м. Луцьк, пр.Волі, 4а. Отримавши вказане повідомлення, було одразу проставлено відмітку про його отримання на планшетний пристрій.

Оперативний працівник ВКП ОСОБА_1 вийшов із будівлі Луцького РУП із запізненням. Надалі вони на службовому автотранспорті здійснили виїзд із прилеглої території Луцького РУП, що у м. Луцьку по вул. Звитяжна, 2, однак виїзд був перекритий вантажним автомобілем КП «Луцькспецкомунтранс» та цивільними автомобілями, внаслідок чого утворився затор і виїзд на місце події відбувся із запізненням.

ОСОБА_1 під час службового розслідування надав пояснення, відповідно до яких 19.09.2024 він спільно із слідчим СВ Луцького РУП Морозовським Денисом здійснювалось чергування в складі СОГ Луцького РУП. Оскільки він не має навичок водіння, не отримував водійського посвідчення та за ним не закріплено службового автомобіля, керування службовим автомобілем здійснювалось слідчим Морозовським Д. , який був старшим групи. Через радіостанційну апаратуру оповіщення особового складу (гучномовці, які розміщені у службових приміщеннях Луцького РУП) вони отримали інформацію про їх виїзд та прибули для здійснення виїзду. Під час чергування у складі СОГ він не забезпечувався службовим мобільним телефоном зі службовим номером телефону та поповненням службового номеру телефону. Одразу після виїзду з воріт території Луцького РУП службовий автомобіль був заблокований сміттєвозом. Слідчий Морозовський Д. увімкнув спецсигнал та проблискові маячки, однак ніхто із водіїв не поступився дорогою. У зв`язку із цим вони очікували без можливості виїзду близько 3 хвилин. Одразу після надання можливості проїзду СОГ виїхала на виклик.

Оглядом відеозапису з камери відеоспостереження, яка розміщена у фойє Луцького РУП, підтверджується, що 19.09.2024 о 09 год 49 хв черговим чергової частини Луцького РУП Козожевським А.О. за допомогою гучномовця здійснив оповіщення ОСОБА_1 про необхідність прибуття у чергову частину для здійснення виїзду на виклик. О 09 год 50 хв працівник поліції ОСОБА_1 підійшов до чергової частини.

Оглядом відеозапису з камери відеоспостереження, яка розміщена перед входом Луцького РУП, встановлено, що 19.09.2024 о 09 год 51 хв працівник поліції ОСОБА_1 пішов у напрямку автостоянки Луцького РУП.

На підставі наведеного дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність у діях капітана поліції ОСОБА_1 порушення вимог підпункту 1 пункту 1 розділу IX, підпункту 2 пункту 1 розділу X Інструкції №357 у частині перевищення часу реагування на повідомлення категорії «Альфа», яке має високий ступінь загрози та потребує негайного реагування.

Відтак, дисциплінарна комісія запропонувала за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні статті 18 Закону України «Про національну поліцію», вимог підпункту 1 пункту 1 розділу IX, підпункту 2 пункту 1 розділу X Інструкції №357 у частині перевищення часу реагування на повідомлення категорії «Альфа», яке має високий ступінь загрози та потребує негайного реагування, до ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у виді догани.

Наказом начальника Луцького РУП від 17.10.2024 №506/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Луцького РУП ГУНП у Волинській області» до оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

ОСОБА_1 не погодився із накладенням на нього дисциплінарного стягнення у виді догани та звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регламентовано приписами Закону №580-VIII.

У відповідності до частини 1 статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Як зазначено у частині 1 статті 2 вказаного Закону, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За правилами частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами частин 1 та 2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 1 статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Як передбачено у пункті 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року №1179, передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно із частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Як передбачено приписами статті 18 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно із частиною 1 статті 12 цього Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За правилами частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).

У відповідності до приписів частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут було доповнено розділом V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану".

За приписами статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Частиною 1 статті 27 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

За приписами частин 1, 2 статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Як свідчать матеріали справи, позивач ОСОБА_1 не оспорює правомірність призначення службового розслідування за фактами допущення можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Луцького РУП, однак заперечує зроблені під час проведення такого висновки, які давали підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Оцінюючи встановлені під час проведення службового розслідування фактичні обставини у контексті наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Як встановлено приписами підпункту 1 пункту 1 розділу IX, підпункту 2 пункту 1 розділу X Інструкції №357 працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорії «Альфа», необхідно негайно виїхати на місце події (інше визначене диспетчером або оперативним черговим ГУНП місце).

Працівникам та поліцейським, що перебувають у складі СОГ, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) за допомогою планшетного пристрою або іншим шляхом завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, необхідно негайно виїхати на місце події. Рекомендований час збору до виїзду для основних і додаткових СОГ при чергуванні за місцем розташування підрозділу - до 5 хвилин; при перебуванні за місцем проживання (відповідно до пункту 15 розділу XIV Інструкції №357) - до 20 хвилин.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що поліцейські, які перебувають на чергуванні у складі СОГ, у разі отримання завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорії «Альфа», зобов`язані негайно виїхати на місце події. При цьому встановлено, що рекомендований час збору - до 5 хвилин.

Службовим розслідуванням безспірно встановлено, що 19.09.2024 ОСОБА_1 перебував на чергуванні у складі СОГ Луцького РУП. У цей день о 09 год 44 хв черговий інспектор Луцького РУП Козожевський А.О. отримав повідомлення про подію категорії «Альфа» та намагався зв`язатись із позивачем, здійснюючи дзвінки на мобільний номер телефону НОМЕР_2 , який позивач повідомив у якості контактного, о 09 год 46 хв, о 09 год 47 хв (двічі), о 09 год 49 хв, однак ОСОБА_1 на дзвінки не відповідав. Лише о 09 год 51 хв Козожевський А.О. зміг зв`язатися із позивачем, розмова тривала 43 секунди

Вказані обставини у ході розгляду справи позивачем не спростовані, що давало суду першої інстанції достатні підстави для висновку про недотримання позивачем вимог Інструкції №357 щодо негайного реагування на подію категорії «Альфа».

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був забезпечений мобільним кінцевим (термінальним) обладнанням - службовим мобільним телефоном суд апеляційної оцінює критично, оскільки вони не спростовують факту неналежного реагування на дзвінки на мобільний номер телефону НОМЕР_2 , який позивач повідомив у якості контактного.

Факт блокуванням виїзду службового автомобіля з території Луцького РУП автомобілем комунальної служби також не спростовує встановленого факту неналежного реагування позивачем, який перебував у складі СОГ, на повідомлення про подію категорії «Альфа», що могло призвести до непоправних наслідків та створює вкрай негативний імідж поліції, особливо під час дії на території України воєнного стану та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, внаслідок збройної агресії рф.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що висновки службового розслідування про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку є обґрунтованими, а рішення про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді догани - правомірним.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2024 року у справі №140/12982/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар